Ухвала
 
24 січня 2020 року
м. Київ
справа №442/6318/17
провадження №61-833ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 
від 03 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державний нотаріус Стебницької державної нотаріальної контори Дрогобицького районного нотаріального округу, про поділ майна, що перебуває у спільній власності,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 
від 03 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 03 грудня 2019 року в указаній вище справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Заявником ОСОБА_1  не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору,посилаючись на положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК Україна, зазначила, що розмір її річного доходу за 
2019 рік склав 24 093,52 грн, що підтверджено довідкою ГУ ПФУ у Львівській області від 26 грудня 2019 року № 1155; 5% річного доходу складає 1 204,67 грн, а розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги становить 9 605 грн. Вважає, що за наведених обставин суд може відстрочити сплату судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.
Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Ураховуючи правовий статус заявника - відповідач у справі, наведена заявником обставина не дає достатніх підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Таким чином, касаційна скарга підлягає оплаті судовим збором.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір».
Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у вересні 2017 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2017 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2017 року становив 1 600 грн.
Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 * 0,4 = 640) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(1 600 * 5 = 8 000), та немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Розмір судового збору за вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору дарування) складає 1 280 грн (640 * 200%).
Крім того, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявнику необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (поділ майна, що перебуває у спільній власності) з урахуванням вартості спірного майна.
Відсутність відомостей щодо вартості спірного майна позбавляє суд касаційної інстанції визначити розмір судового збору за вимоги майнового характеру, який підлягає сплаті.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового зборуза подання касаційної скарги залишити без задоволення.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     В. С. Висоцька