П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  824/884/19-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Боднарюк О.В.
          Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 

05 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. 
за участю:
секретаря судового засідання: Ткач В.В.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Попової-Завгородньої С.Г.,
представника відповідача: Гроссу Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Чернівецького окружного адміністративного суду  від  29 жовтня 2019 року (повний текст якого складено в м. Чернівці 04 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про  визнання незаконним та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В :
у липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області (ГУ НП у Чернівецькій області) в якому просив:
-визнати протиправними та скасувати наказ №414 від 25.06.2019 року начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №86 о/с від 25.06.2019 року "По особовому складу", яким звільнено зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з 25.06.2019 року;
- поновити позивача на посаді начальника Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 25.06.2019 року;
- стягнути з ГУНП в Чернівецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.06.2019 року;
- рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання. 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, зі змісту доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції Горбана М.К. встановлено, що 14.06.2019 року, у рамках контролю за вчиненням злочину, задокументовано факт надання начальником  Глибоцького ВП ОСОБА_1 офіцеру відділу Новоселицького РВК  капітану ОСОБА_2 неправомірної вигоди у сумі 1000 Євро за “вирішення питання” щодо визнання призовника непридатним до проходження строкової військової служби з надуманих причин, та уникнення останнім призову до лав Збройних сил України у такий спосіб.  
20.06.2019 року, одразу після передачі офіцеру військомату іншої частий неправомірної вигоди у розмірі 1000 Євро, начальник Глибоцького  відділення поліції ОСОБА_1 був затриманий у порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України. 
Відповідно до наказу від 20.06.2019 року № 770 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування та утворено склад дисциплінарної комісії по факту порушення службової дисципліни начальником Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області підполковником поліції ОСОБА_1 . 
До складу утвореної дисциплінарної комісії вносились зміни наказом від 21.06.2019 року №788.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією 25 червня 2019 року складено “Висновок службового розслідування по факту порушення службової дисципліни начальником Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області підполковником поліції ОСОБА_1 ».
У ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 14.06.2019, у рамках контролю за вчиненням злочину, оперативним шляхом було задокументовано факт надання начальником Глибоцького відділення поліції ОСОБА_1 офіцеру Новоселицького РВК капітану поліції ОСОБА_2 неправомірної вигоди у сумі 1000 Євро, за вирішення питання щодо визнання призовника з надуманих причин непридатним до проходження строкової військової служби та уникнення ним у такий спосіб призову до лав Збройних Сил України. Діючи умисно, за попередньою змовою, групою осіб з громадянкою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримав від матері призовника грошові кошти у сумі 2500 Євро, пообіцявши їй вирішити зі службовими особами Новоселицького РВК питання щодо непризову її сина на строкову військову службу.
20.06.2019 року одразу після передачі офіцеру РВК іншої частини неправомірної вигоди у сумі 1000 Євро, ОСОБА_1 було затримано у порядку ст.208 КПК України.
21.06.2019 року слідчим військової прокуратури Західного регіону, ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а 22.06.2019 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до ОСОБА_1 застосовано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, терміном на два місяці.
Також, факт причетності начальника Глибоцького відділення поліції ОСОБА_1 до вчинення неправомірних дій корупційного характеру знайшов широкий розголос у засобах масової інформації, що мало наслідком негативний вплив на рівень довіри населення до поліції, який у свою чергу, є основним критерієм ефективності її діяльності.
Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що вчинені ОСОБА_1 протиправні дії свідчать про допущене ним порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні ним вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України “Про Національну поліцію”, п.п.1,6 ч.3 ст.1  Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог п.п. 1,2 розділу II, п.3  розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Присяги працівника поліції, за що він, згідно ст.11 Статуту, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.
За таких обставин, наказом №414 від 25.06.2019 року начальника ГУНП в Чернівецькій області “Про застосування дисциплінарного стягнення”, керуючись ст. 19 Закону України “Про Національну поліцію”, за порушення службової дисципліни, невиконанні вимог п.1 ч.1 ст.18 ЗУ “Про Національну поліцію”, п.п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог п.п.1, 2 розд. II, п.3 розд. 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, до начальника Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП В Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області №86 о/с від 25.06.2019 року “По особовому складу”, за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), звільнено зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 - начальника Глибоцького відділення поліції  Сторожинецького відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області, 25 червня 2019 року.
Не погоджуючись із вказаними наказами відповідача та вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази прийняті відповідачем обґрунтовано, з урахування усіх обставин що мають значення для їх прийняття.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Відпвідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України “Про Національну поліцію” №580-VIII від 02 липня 2015 року (Закон №580).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 ст. 18 Закону №580 визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону №580 передбачені види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисципланірного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
При цьому, ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
-надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
- подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
- ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
- подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
- користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Так, на виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807.
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (п. 4 розділу ІІ Порядку).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. (п. 3 розділу IV Порядку).
Відповідно до п. 7 розділу IV Порядку кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Так, встановлені обставини та матеріали справи свідчать про те, що підставою для звільнення позивача зі служби стало те, що відносно нього порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 
Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України  визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Так, у судовому засіданні представники сторін зазначили про те, що станом на 05 лютого 2020 року кримінальне провадження №42019260220000048 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 369 КК України не розглянуто.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що висновок службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні №42019260220000048, жодних інших діянь порушення позивачем дисциплінарного проступку, визначених Дисциплінарним Статутом у висновку службового розслідування не зазначено. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 у відповідача будуть усі правові підстави для прийняття наказу про звільнення позивача із ГУ НП в Чернівецькій області. 
Колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що у межах перевірки дисциплінарною комісією факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення не досліджувався, а надавалась оцінка його діям у частині допущеного порушення службової дисципліни, оскільки ні в матеріалах справи, ні в ході її розгляду не підтверджено які саме порушення, передбачені Дисциплінарним Статутом, вичнені позивачем, окрім тих, що йому інкримінуються. Допитані в суді першої інстанції свідки також надали пояснення саме по факту вчиненого позивачем кримінального правопорушенн, а їх пояснення були взяті судом першої інстанції, як докази у підтвердження правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних наказів, тоді як оцінка таким показам буде надана під час розгляду кримінальної справи.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції, не відповідають вказаним критеріям правомірності, є необґрунтованими та протиправними, а тому підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року справа №822/1832/16.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду викладену у постановах від 06.03.2019 року справа №826/7065/16, від 02.10.2018 року справа №815/4463/17 та від 04.10.2018 року справа №805/996/16-а, оскільки обставини у даних справах суттєво відрізняються від обставин справи які розглядаються у даному випадку.
Крім того, згідно з ст.  235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Так, порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок №100).
Відповідно до абзаців 3, 4 п. 2, п. 8 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.  Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. 
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з п. 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Відповідно до абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Так, в матеріалах справи міститься довідка №187 від 18 липня 2019 року видана ГУ НП у Чернівецькій області із змісту якої встановлено, що заробітна плата позивача у квітні 2019 року становить 16664,53 грн., у травні 2019 року становить 16496,914 грн, у червні 2019 року становить 4993,83 грн., а тому середньоденний заробіток складає 262,83 грн. (а.с. 19).
Враховуючи число робочих днів за період вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення по день постановлення судового рішення (226 дні) та середньоденну заробітну плату позивача (262,83 грн), середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 59399,58 грн. та підлягає стягненню з відповідача, із врахуванням обов`язкових податків та зборів.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби – у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що  висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки  рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а  тому  оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення. 
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 371 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року, - скасувати.
Прийняти нову пстанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати наказ №414 від 25.06.2019 року начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №86 о/с від 25.06.2019 року "По особовому складу", яким звільнено зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 начальника Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з 25.06.2019 року.
Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 25.06.2019 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.06.2019 року по 05.02.2020 року в сумі 59399,58 грн.
Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.       

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  06 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.