ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9771/19  Номер провадження 33/814/170/20	Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

Категорія: ч.1 ст.130 КпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з участю порушника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 грудня 2019 року, 
                                
ВСТАНОВИВ:
       
Цією постановою  ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, непрацюючий, 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення – штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24 жовтня 2019 року близько 02 год. 15 хв. керував автомобілем Cherry Elara, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. І Мазепи, 43а, в м. Полтава з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. 
При цьому зазначає, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , а він перебував на задньому сидінні автомобіля. 
Вважає рапорт поліцейського Коваленка М.О. недопустимим доказом, оскільки він містить не підтверджену інформацію. Вказує, що не встановлені інші особи, які перебували на місці події і могли бути причетні до незаконних дій.
Стверджує, що свідок ОСОБА_3 не підходила до автомобіля і не могла бачити, що відбувається в автомобілі, що підтверджується відеозаписом, наданим працівником поліції, та її свідченнями.
Також зазначає, що відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського є недопустимим доказом, оскільки запис переривався.
Наголошує, що жодних допустимих доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом під час зупинки працівниками поліції надано не було.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, приходжу до такого.
 
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
 
Доводи порушника про недоведеність факту керування ним транспортним засобом є непереконливими.
 
В засіданні місцевого суду  ОСОБА_1  погоджувався, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, не заперечував свою відмову під проходження огляду на стан сп`яніння, але стверджував, що автомобілем керував його товариш ОСОБА_2 . 
 
Таку версію порушника підтвердили під час допиту суддею місцевого суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
 
Проте, як правильно встановив суддя, такі показання порушника та цих свідків є непослідовними, суперечливими, нелогічними, спростовуються об`єктивними даними відеозапису події, а тому не можуть бути доказом невинуватості ОСОБА_1 .
 
Так, свідок ОСОБА_2  пояснював, що після вживання алкогольних напоїв у кафе 24 жовтня 2019 року він сів за кермо автомобіля Cherry Elara, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на заднє пасажирське сидіння. Після того, як почали рух, їх майже відразу зупинили працівники поліції.
 
В той же час свідок  ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував, що саме ОСОБА_1 від`їжджав від кафе за кермом, оскільки в ОСОБА_2 малий досвід керування автомобілем, а вже потім останній пересів за кермо. 
 
Водночас, свідок  ОСОБА_5 – працівник поліції, підтвердив, що після зупинки автомобіля Cherry Elara, д.н.з. НОМЕР_1 , бачив як ОСОБА_1 пересідав з водійського сидіння на заднє пасажирське.
 
Поліцейська ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила показання ОСОБА_5 .
 
Жодних об`єктивних даних про наявність у поліцейських підстав оговорювати ОСОБА_1 матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
 
Більше того, показання цих поліцейських узгоджуються з відеозаписом події.
 
При цьому з відеозапису вбачається, що автомобіль Cherry Elara, д.н.з. НОМЕР_1 , постійно перебував у полі зору і рухався до моменту зупинки на вимогу поліцейських, що спростовує показання свідка ОСОБА_4 .
 
Також на місці події ні ОСОБА_2 , ні   ОСОБА_4 не повідомляли, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , хоча були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього.
 
За таких обставин суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку, що саме порушник ОСОБА_1 керував автомобілем Cherry Elara, д.н.з. НОМЕР_1 , та відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу. 
 
Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України. 
 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
 
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено. 
 
Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.