ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 січня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 729/1099/19
Головуючий у першій інстанції - Бойко В. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/44/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

учасники справи: 
заявник ОСОБА_1 
заінтересована особа Бобровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області у складі судді Бойко В.І. від 27 вересня 2019 року, місце постановлення ухвали м.Бобровиця  у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Бобровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

                                В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просив визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області, останнє відоме місце проживання: с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області; початком безвісної відсутності просив вважати 01.06.2014 року, також просив визнати безвісно відсутньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області, останнє відоме місце проживання: с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області; початком безвісної відсутності просив вважати 01.06.2014 року. В обґрунтування вимог поданої заяви ОСОБА_1 вказував, що починаючи з травня 2014 року і до теперішнього часу не відомо місцезнаходження його дочки ОСОБА_2 та колишньої дружини ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_1 вживав всі можливі заходи для встановлення їх місцезнаходження, які не дали відповідних результатів. ОСОБА_1 у поданій заяві вказував, що визнання безвісно відсутніми його дочки ОСОБА_2 та колишньої дружини ОСОБА_3 йому необхідно для врегулювання ситуації стосовно виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки, оскільки з травня 2014 року по теперішній час неможливо виконати цільове перерахування коштів.       

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Бобровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, було залишено без руху. При цьому заявнику було надано строк для виправлення зазначених у вказаній ухвалі суду недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.   

26.09.2019 року на адресу Бобровицького районного суду Чернігівської області від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків з відповідними додатками. 
     
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою було визнано неподаною і повернуто заявнику. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.09.2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявника. Доводи апеляційної скарги вказують, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 27.09.2019 року не узгоджуються із нормами процесуального права та фактичними обставинами справи, оскільки ОСОБА_1 було надано вичерпну інформацію стосовно зниклих осіб, відсутності будь-якого зв`язку з ними та інформації про них, починаючи з травня 2014 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 також надав суду інформацію відносно того, що ні він, ні його рідні та близькі не володіють даними щодо родичів або співробітників ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 надав суду документальні докази його звернення до правоохоронних органів з приводу розшуку зниклих осіб за місцем їх проживання в Донецькій області та відповіді на його звернення, також заявником було надано суду докази його звернення до Державної прикордонної служби України з приводу можливого перетину державного кордону України, лінії розмежування. Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_1 до матеріалів його заяви про усунення недоліків була надана копія виконавчого листа, виданого 22.12.2008 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дочки, з якого вбачається інформація стосовно місця реєстрації та проживання ОСОБА_3 та їх дочки. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 11.09.2019 року ним було обґрунтовано зазначення в якості заінтересованої особи Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, оскільки заявнику необхідно провести оформлення розірвання шлюбу та отримати свідоцтво про розірвання шлюбу.  

Відповідно до приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.51-55), учасники справи отримали копії ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-4), у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просив визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області, останнє відоме місце проживання: с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області; початком безвісної відсутності просив вважати 01.06.2014 року, також просив визнати безвісно відсутньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області, останнє відоме місце проживання: с.Веселе, Ясинуватського району, Донецької області; початком безвісної відсутності просив вважати 01.06.2014 року.
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.09.2019 року (а.с.14-15) заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою було залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для виправлення недоліків, зазначених у вказаній ухвалі суду. У даній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що зміст поданої ОСОБА_1 заяви не відповідає вимогам, визначеним статтею 306 ЦПК України, оскільки в ній: не вказано, які саме обставини підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; не вказані відомості про родичів чи співробітників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які можуть дати свідчення про них; відсутні посилання на докази, що заявник протягом всього часу до 2019 року вживав заходи щодо розшуку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і взагалі коли останній раз він бачився із вказаними особами і при яких обставинах. Суд вважав, що до заяви не додані докази відносно того, що заявник вживав заходи щодо розшуку осіб за останнім місцем їх реєстрації, не надано доказів місця їх реєстрації та проживання. При цьому у вказаній ухвалі суд зазначив, що відповідь ГУ НП України в Донецькій області датована 2016 роком, що також не може вважатися належним доказом. У зазначеній ухвалі суд першої інстанції вказав, що заявник у поданій заяві не обґрунтував, з яких підстав ним у поданій заяві визначено в якості заінтересованої особи Бобровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. При цьому судом зазначено, що при поданні до суду заяви заявник має або обґрунтувати заінтересованість вказаного органу у визнанні безвісно відсутніми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 або у залежності від мети визнання фізичних осіб безвісно відсутніми, вказати іншу заінтересовану особу. 
В ухвалі від 11.09.2019 року судом також вказано, що закон не визначає суб`єктів, які мають право звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи із положень статті 3 ЦПК України, звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою може особа, яка заінтересована у зміні правового статусу відсутньої особи, оскільки від цього залежить реалізація належних їй суб`єктивних прав. На підтвердження цього мають бути надані докази, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить визнати безвісно відсутньою або оголосити померлою, існують певні правовідносини, або дані про те, що безвісна відсутність особи є перешкодою для заявника у реалізації його суб`єктивних прав. Така особа набуває процесуального статусу заявника. Судом зазначено, що у порушення даної норми, ОСОБА_1 не надано жодного документа на підтвердження статусу заявника. В ухвалі від 11.09.2019 року про залишення без руху заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції також вказав, що у заяві не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутніх (органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, відповідно до статті 307 ЦПК України. 

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.17-20), 26.09.2019 року на адресу Бобровицького районного суду Чернігівської області від ОСОБА_1 на виконання ухвали суду першої інстанції від 11.09.2019 року про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, надійшла заява про усунення недоліків з відповідними додатками. У вказаній заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає відповідну інформацію, про яку йдеться мова в ухвалі суду першої інстанції від 11.09.2019 року.  
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою було визнано неподаною та повернуто заявнику (а.с.28-29). Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 27.09.2019 року, суд зазначив, що ОСОБА_1 надав заяву про усунення недоліків у встановлений строк, проте, не виправив недоліки, зазначені в ухвалі Бобровицького районного суду від 11.09.2019 року, а саме: не надав належних доказів безвісної відсутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; не вказав у заяві відомості про родичів чи співробітників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які можуть дати свідчення про них. Відсутні посилання на докази, що заявник протягом всього часу до 2019 року вживав заходи щодо розшуку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; заявник не надав доказів про вжиття заходів щодо розшуку осіб за останнім місцем їх реєстрації, не надав доказів місця їх реєстрації та проживання; не обґрунтував заінтересованість Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у визнанні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безвісно відсутніми. За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вищевказані недоліки унеможливлюють винесення судом ухвали про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, і тому заяву необхідно вважати неподаною і повернути заявнику. 

Доводи апеляційної скарги вказують, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 27.09.2019 року не узгоджуються із нормами процесуального права та фактичними обставинами справи, оскільки ОСОБА_1 було надано вичерпну інформацію стосовно зниклих осіб, відсутності будь-якого зв`язку з ними та інформації про них, починаючи з травня 2014 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_1 також надав суду інформацію відносно того, що ні він, ні його рідні та близькі не володіють даними щодо родичів або співробітників ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 надав суду документальні докази його звернення до правоохоронних органів з приводу розшуку зниклих осіб за місцем їх проживання в Донецькій області та відповіді на його звернення, також заявником було надано суду докази його звернення до Державної прикордонної служби України з приводу можливого перетину державного кордону України, лінії розмежування. Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_1 до матеріалів його заяви про усунення недоліків була надана копія виконавчого листа, виданого 22.12.2008 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання дочки, з якого вбачається інформація стосовно місця реєстрації та проживання ОСОБА_3 та їх дочки. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 11.09.2019 року ним було обґрунтовано зазначення в якості заінтересованої особи Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, оскільки заявнику необхідно провести оформлення розірвання шлюбу та отримати свідоцтво про розірвання шлюбу.  

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 27.09.2019 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є необґрунтованим та таким, що не узгоджується із приписами норм процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.      
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Відповідно до ч.1 статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (із додатками) (а.с.2-11), заява ОСОБА_1 про усунення недоліків (із додатками) (а.с.17-27), містять в собі відповідну інформацію, визначену приписами ч.1 статті 306 ЦПК України.       
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства  при   розгляді   справ  у  суді  першої  інстанції"  роз`яснено, що суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що висновок оскаржуваної ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.09.2019 року про визнання неподаною заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та повернення її заявнику, є необґрунтованим та таким, що не узгоджується із приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини.  

Відповідно до п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.  
На підставі положень п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.09.2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.      

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2019 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 13.01.2020 року.

Головуючий:                                           Судді: