ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року	Львів	Справа № 260/1357/19 пров. № А/857/1441/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Большакової О.О., Качмара В.Я., 
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року про забезпечення позову у справі № 260/1357/19 (ухвала постановлена в м.Ужгород, головуючий суддя Плеханова З.Б.) за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та скасування постанови, 

                                                       в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" 25.09.2019 звернулося в суд із адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа Державна регуляторна служба України, в якому просило визнати протиправною з моменту її винесення та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
18 грудня 2019 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Дана заява обґрунтована тим, що 03.12.2019 на адресу позивача надійшов лист-претензія НКРЕКП від 27.11.2019 №12519/15.2/7-19 щодо сплати штрафу у розмірі 850000.00 грн., накладеного на AT “Закарпатгаз” Постановою НКРЕКП від 09.08.2019 №1684 та пені у розмірі 850 000.00 грн. В зазначеному вище листі-претензії Регулятором зазначено, що у випадку не виконання заявлених вимог НКРЕКП стягуватиме вказані штраф та пеню в судовому порядку. У разі звернення НКРЕКП до суду, в рамках такого судового розгляду НКРЕКП може бути подано заяву про забезпечення позову та накладено арешти на рахунки АТ “Закарпатгаз”. 
Крім того, задоволення такого роду позовної заяви за рішенням суду призведе до вкрай негативних наслідків для Товариства, оскільки арешт може бути накладено також у разі пред`явлення рішення про стягнення штрафу та пені до виконання. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільних систем "Закарпатгаз" - про забезпечення позову - задоволено. Зупинено дію Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення НКРЕКП, яке прийняте у межах повноважень наданих Законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок природного газу», а саме постанови НКРЕКП від 09.08.2019 № 1684 є неприпустимим, та по своїй суті таким, що є формою втручання в дискреційні повноваження НКРЕКП. Позивачем не було надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль.
Сторони не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на адресу позивача 03.12.2019 надійшов лист-претензія НКРЕКП від 27.11.2019 №12519/15.2/7-19 щодо сплати штрафу у розмірі 850 000.00 грн, накладеного на AT “Закарпатгаз” Постановою НКРЕКП від 09.08.2019 №1684 та пені у розмірі 850 000.00 грн, у якому зазначено, що у випадку не виконання заявлених вимог НКРЕКП стягуватиме вказані штраф та пеню в судовому порядку. 
Оскаржувана постанова винесена 09.08.2019, згідно приписів якої позивача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 850 000 грн. протягом 30 днів з дня одержання копії постанови. На переконання позивача вказана постанова є незаконною.
Заявник звертає увагу, що АТ “Закарпатгаз” є єдиним газорозподільним підприємством на території Закарпатської області та основним джерелом фінансування діяльності Товариства, як суб`єкта природної монополії, є тариф на розподіл природного газу, що встановлюється Регулятором на ринку природного газу - відповідачем уданій справі - НКРЕКП.
У випадку сплати Товариством штрафу та пені згідно з оскарженою у даній справі Постановою НКРЕКП, Товариство ризикує утворенням ще й заборгованості перед бюджетом щодо сплати податків та зборів, а також щодо заробітної плати.          .
Крім того, зазначає, що оскільки оскаржена постанова НКРЕКП від 09.08.2019 №1684 «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» є сама по собі виконавчим документом, оскарження її в суді не зупиняє її дію, а невиконання її позивачем тягне за собою рахування пені, тому такий захід забезпечення позову як зупинення її дії є співмірним та відповідає заявленим позовним вимогам.
Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу може мати наслідком ускладнення відновлення прав та інтересів заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з частин першої - другої ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до значно більших правових ускладнень, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" звернулося в суд із адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа Державна регуляторна служба України, в якому просило визнати протиправною з моменту її винесення та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Колегія суддів, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення, оскільки забезпечення позову у визначений спосіб шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 №1684 про накладення штрафу на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили, - є фактично вирішенням справи по суті, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у заяві про забезпечення позову не доведено існування обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також не наведено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином призведе до необхідності укласти значних зусиль для відновлення порушеного права. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги і правова оцінка питань протиправності оскаржуваної постанови підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та встановлюватимуться судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Крім цього, колегія бере до уваги вказівку позивача на те, що в листі-претензії НКРЕКП від 27.11.2019 №12519/15.2/7-19 щодо сплати штрафу у розмірі 850000,00 грн, накладеного на AT “Закарпатгаз” Постановою НКРЕКП від 09.08.2019 №1684 та пені у розмірі 850 000.00 грн Регулятором зазначено, що у випадку не виконання заявлених вимог НКРЕКП стягуватиме вказані штраф та пеню в судовому порядку, тобто стягнення перевірятиметься ще в судовому порядку.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції надано неправильну правову оцінку підставам застосування заходів забезпечення адміністративного позову, заявленим у заяві про забезпечення позову, та відповідність їх вимогам частини 2 статті 150 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року про забезпечення позову у справі № 260/1357/19 скасувати та в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" про забезпечення позову - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
                                                                                 Повне судове рішення складено 25.02.2020