Постанова
Іменем України
 
20 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 288/168/19
провадження № 61-17537св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В., Лідовця Р. А.,            
учасники справи:
позивачі:   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області  від 29 травня                   2019 року у складі головуючого судді Рудник М. І., та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року у складі колегії суддів:  Микитюк О. Ю., Григорусь Н. Й., Галацевич О. М., 
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В січні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку.  Крім того, за рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3   його заробітку (доходу) та на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 1/6  з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку. Утримувані аліменти становлять загалом                   75% його заробітку, що перевищує встановлену законом частку.
В березні 2019 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів. 
Позов мотивовано тим, що неповнолітній син  ОСОБА_3 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Також позивач має матір  ОСОБА_6 , яка на даний час потребує її матеріальної та фізичної підтримки в зв`язку з станом здоров`я і похилим віком.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини  задоволено.
Зменшено розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь                    ОСОБА_2 на підставі рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що  у позивача по первісному позову змінився матеріальний стан в сторону погіршення, 75 % його заробітку, а саме: 7 300 грн, йде на виплату аліментів, крім того у нього хворіє мати та потребує матеріальної допомоги від позивача. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Житомирського апеляційного суду  від 02 вересня 2019 року  апеляційну скаргу   ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що  суд першої інстанції зробив правильний висновок, що матеріальний стан ОСОБА_1 погіршився, розмір утримань з його заробітку перевищує визначений законом розмір і обґрунтовано зменшив розмір аліментів на утримання сина, стягнутих рішенням суду від 24 березня 2010 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У вересні 2019 року   ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просила  скасувати рішення  Попільнянського районного суду Житомирської області від               29 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від                         02 вересня 2019 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів і ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні первісного позову відмовити. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що погіршення матеріального становища позивача за первісним позовом  ОСОБА_1 не доведена, фактичного відрахування із заробітної плати в розмірі 75 % не відбувається і на момент винесення рішення не відбулось, тому як підстава для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів не могла бути застосована судами.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь                                    ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з 11 січня 2010 року.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь   ОСОБА_4 на утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову та на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.
Згідно з довідками про доходи № 1745/29/02-2018 від 19 грудня 2018 року та                 № 370/29/02-2019 від 20 березня 2019 року виданих Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області,    ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області на посаді старшого інспектора - чергового, загальна сума його доходу за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року за винятком аліментів становить                        40 760,25 грн, за період з 01 січня 2019 року по 28 лютого 2019 року за винятком аліментів становить 9 650,60 грн.
Згідно виписки із протоколу № 165 від 21 грудня 2018 року виданої Попільнянською ЦРЛ,      ОСОБА_3  має хронічну хворобу (а. с. 4).
Встановлено, що в     ОСОБА_1 змінився матеріальний стан в сторону погіршення, 75 % його заробітку,  а саме: 7 300 грн, йде на виплату аліментів, крім того у нього хворіє мати та потребує матеріальної допомоги. 

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті  389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
 
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
 
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня                 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що  рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з 11 січня 2010 року (а. с. 3).
Згідно виписки із протоколу № 165 від 21 грудня 2018 року виданої Попільнянською ЦРЛ,      ОСОБА_3  має хронічну хворобу (а. с. 4).
Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь               ОСОБА_4 на утримання доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову та на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку. (а. с. 5). 
Встановлено, що ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області на посаді старшого інспектора - чергового, загальна сума його доходу за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада                   2018 року за винятком аліментів становить 40 760,25 грн, за період з 01 січня                     2019 року по 28 лютого 2019 року за винятком аліментів становить 9 650,60 грн.
Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.
 
Установивши зміну матеріального становища позивача за первісним позовом, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про наявність підстав для  зменшення розміру аліментів.
З огляду на викладене, касаційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції та  апеляційної інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області  від 29 травня                   2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 вересня                       2019 року  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                І. А. Воробйова 
                                                                                                                    
                                                                                                                    Ю. В. Черняк
 
                                                                                                           Р. А. Лідовець