УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2883/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                                                             Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/2883/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь», Державного підприємства «Житомирське лісове господарство», Житомирської обласної державної адміністрації, товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування» про  усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування»,
на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 03 жовтня 2018 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому, просила: зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію, Державне підприємство «Житомирське лісове господарство», товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь» (далі – ТОВ «Аскона-Південь») усунути перешкоди користування земельною ділянкою кадастровий номер 1822083200:05:000:0846 шляхом відновлення її попереднього стану та знесення самовільно побудованої огорожі і будівель за рахунок ТОВ «Аскона-Південь». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачі своїми протиправними діями обмежили її право на користування спірною земельною ділянкою лісового фонду.
Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі.
08 листопада 2018 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги (т. 1 а.с. 57-58) та просив: постановити ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідача - товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування» (далі - ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ»); зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію, Державне підприємство «Житомирське лісове господарство» (далі – ДП «Житомирське лісове господарство»), ТОВ «Аскона-Південь», ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ» усунути перешкоди користування спірною земельною ділянкою шляхом відновлення її попереднього стану та знесення самовільно побудованих складових об`єкту нерухомого майна №48898218220: вимощення І та ІІ, огорожі 1, ворота 3, навісу Н.
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_2 в частині залучення до участі у справі у якості співвідповідача ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ» задоволено (т. 1 а.с. 85-87).
03 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву (т. 1 а.с.102-106), у якій просив: зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію, Державне підприємство «Житомирське лісове господарство», ТОВ «Аскона-Південь», ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ» усунути перешкоди користування спірною земельною ділянкою шляхом відновлення її попереднього стану та знесення самовільно побудованих складових об`єкту нерухомого майна реєстраційний №48898218220: вимощення І та ІІ, огорожі 1, ворота 3, навісу Н; скасувати земельний сервітут шляхом розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 29 листопада 2016 року укладеного між ДП «Житомирське лісове господарство» та ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ».
В апеляційній скарзі представник ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ» Козловський А.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. 
Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням правил підсудності, визначених ч. 2 ст. 27 ЦПК України. 
Відзиви на апеляційну скаргу інші учасники справи не подали.
В судовому засіданні представник ТДВ «Житомирський ДЕЗНУ» Козловський А.В. просив апеляційну скаргу задовольнити. Представники ТОВ «Аскона-Південь», ДП «Житомирське лісове господарство», Житомирської обласної державної адміністрації апеляційну скаргу підтримали. Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, посилаючись на її безпідставність.
Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Згідно зі статтею 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до роз`яснень п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо користування земельною ділянкою, яка розташована на території Житомирського району Житомирської області (т.1 а.с. 4-6). Позов поданий за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна відповідно до правил виключної підсудності. 
З огляду на вищенаведене, суддя при відкритті провадження у справі не допустив порушення правил підсудності, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
Оскільки спір пов`язаний з правом щодо нерухомого майна, правила загальної територіальної юрисдикції в цьому випадку не застосовуються, а тому посилання у апеляційній скарзі щодо необхідності застосування ч. 2 ст. 27 ЦПК України є безпідставними.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що заявлені вимоги підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства - цивільного та господарського, не оцінюються судом апеляційної інстанції, оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі не можна оскаржити в апеляційному порядку з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції окремо від судового рішення щодо суті спору.
       Інші доводи та посилання представників відповідачів в суді апеляційної інстанції щодо змісту позовних вимог, зміни позивачем підстав позову, не надання документів щодо місцезнаходження відповідачів тощо на правильність оскаржуваної ухвали не впливають.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування» залишити без задоволення, а ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 30 січня 2020 року.