П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4512/19	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Запорожана Д.В.	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНВУД ЛТД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНВУД ЛТД» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2019 року ТОВ «ГРІНВУД ЛТД» (надалі – позивач, Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (надалі – відповідач, ГУ ДФС в Одеській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2019 року №0031791401.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що незважаючи на реальність господарської операції - придбання будівельних послуг у платника ПДВ ПП «ОДЕСАЕКСПО», реєстрації останнім податкової накладної (навіть з порушенням термінів такої реєстрації), відсутністю вини платника податків у реєстрації його контрагентом податкової накладної з порушенням передбачених законодавством термінів, ревізори, ігноруючи вимоги п.54.3 ПК України, прийшли до безпідставних висновків про необхідність неврахування такої податкової накладної і відповідного зменшення нарахованого податкового кредиту. Зазначене також не було враховане ДФС України під час розгляду скарги ТОВ «Грінвуд», що вплинуло на результати оскаржуваного повідомлення-рішення і порушило його права як платника податків.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлень від 20.02.2019 року виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, плану - графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.02.2019 року №863 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНВУД ЛТД» код за ЄДРПОУ 38848682» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року.
Вказана перевірка проводилась з 25.02.2019 року по 18.03.2019 року. Термін якої продовжувався з 12.03.2019 року по 18.03.2019 року на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1643.
За результатами проведення перевірки було складено Акт від 25.03.2019 року №477/15-32-14-01/38848682 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», код ЄДРПОУ 38848682, відповідно до якого ревізорами були прийняті податкові повідомлення - рішення, а саме:
- від 16.04.2019 року №0016781401 згідно якого ТОВ «ГРІНВУД ЛТД» збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 543010,00 грн. та нараховані штрафні санкції (25%) у сумі 135753 грн.;
- від 16.04.2019 року №0016771401 згідно якого ТОВ «ГРІНВУД» значення з ПДВ на суму -131555,00 грн..
В подальшому, TОB «ГРІНВУД ЛТД» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 30.04.2019 року №30/04-19 «Про перегляд податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 16.04.2019 року №0016771401, від 16.04.2019 року №0016781401», в якій просило скасувати вказані податкові повідомлення - рішення.
За результатами перевірки викладених у скарзі обставин ДФС України ухвалив рішення від 25.06.2019 року №28999/6/99-99-11-04-01-25 «Про результати розгляду скарги», яким скасував податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 16.04.2019 року №0016771401, №0016781401 в частині донарахувань податку на додану вартість та застосованих штрафних санкцій у відповідній частині по взаємовідносинам з ТОВ «СП БІЛДЕР», а в іншій частині залишив без змін, тобто скаргу задоволено частково.
На підставі вказаного рішення, Головним управлінням ДФС в Одеській області підготовлено та направлено на адресу ТОВ «ГРІНВУД ЛТД» оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 04.07.2019 року №0031791401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму - 293890,00 грн., з них: грошове зобов`язання - 235112,00 грн., штрафні санкції - 58778,00 грн..
Саме це податкове повідомлення-рішення є предметом оскарження позивачем.
Як вбачається зі змісту акту перевірки та рішення ДФС України від 25.06.2019 року №28999/6/99-99-11-04-01-25 «Про результати розгляду скарги» спірним податковим повідомленням - рішення від 04.07.2019 року №0031791401, позивачу донарахована сума ПДВ за основним платежем в розмірі 235112,00 грн. внаслідок методологічної помилки при декларуванні позивачем податкового кредиту на підставі податкової накладної ПП «ОДЕСАЕКСПО» від 01.02.2016 року на суму ПДВ 366667,00 грн., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16.03.2016 року.
Так, в декларацію з ПДВ за лютий 2016 року позивач включив суму податкового кредиту в розмірі 366667,00 грн. на підставі податкової накладної ПП «ОДЕСАЕКСПО» від 01.02.2016 року. Дана сума увійшла до складу від`ємного значення з ПДВ за лютий 2019 року в розмірі 956736,00 грн., яка зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду, тобто березня 2016 року (рядок 21 декларації).
Оскільки податкова накладна ПП «ОДЕСАЕКСПО» від 01.02.2016 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16.03.2016 року і не могла бути включена позивачем до податкового кредиту лютого 2016 року, тому позивач 07.04.2016 року подав уточнюючий розрахунок №9050863402 податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2016 року, яким зменшив податковий кредит на суму 366667,00 грн. по рядку 10.1 декларації, та зменшив на цю суму розмір від`ємного значення з ПДВ, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду (а.с.83-98).
Податковий орган стверджує, що зменшивши від`ємне значення лютого 2016 року на суму 366667,00 грн., позивач на порушення п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України та порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року №21, не врахував суму такого зменшення в рядку 16.2 декларації з ПДВ за квітень 2016 року, що призвело до завищення в декларації за квітень 2016 року рядків 17 (усього податкового кредиту) та 21 (від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду) на 366667,00 грн.. 
Позиція позивача полягає в тому, що оскільки податкова накладна ПП «ОДЕСАЕКСПО» від 01.02.2016 року на суму ПДВ 366667,00 грн. була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 16.03.2016 року, то дана сума ПДВ повинна була бути включена до складу податкового кредиту березня 2016 року, та мала бути включена до суми від`ємного значення з ПДВ за березень 2016 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду, тобто квітня 2016 року. З цих підстав позивач вважає помилковим висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту квітня 2016 року на суму 366667,00 грн..
В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на положення пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Колегія суддів не погоджується з такою позицією позивача, оскільки даний пункт не стосується тих випадків, коли платник податків самостійно не декларує податковий кредит. 
За пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган дійсно може прийняти рішення про збільшення суми бюджетного відшкодування чи від`ємного значення з ПДВ, але лише в тому випадку, якщо платник податку допустив методологічну помилку при розрахунку цих сум, які підтверджуються задекларованими сумами податкового кредиту. 
Однак в даній справі позивач, зменшивши податковий кредит за лютий 2016 року на суму 366667,00 грн., не збільшив на цю суму податковий кредит в наступних періодах, тобто у березні чи квітні 2016 року, а тому у податкового органу не було згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України підстав для віднесення цієї суми до складу від`ємного значення за березень та квітень 2016 року. 
Колегія суддів зазначає, що віднесення певних сум ПДВ до податкового кредиту є правом платника податків, не реалізація якого не є порушенням податкового законодавства. В той же час, віднесення платником податків певних сум ПДВ до своїх податкових зобов`язань є його обов`язком, невиконання якої вважається податковим правопорушенням та тягне за собою фінансові санкції. Отже, платник податків сам вирішує включати чи ні певні суми ПДВ до податкового кредиту. Не включення певної суми ПДВ до податкового кредиту виключає можливість включення її до складу від`ємного значення та бюджетного відшкодування.
Той факт, що податкове правопорушення, яке стало підставою для спірного податкового повідомлення-рішення від 04.07.2019 року №0031791401, полягає в завищенні податкового кредиту на суму 366667,00 грн., а вказаним рішенням донарахована сума ПДВ за основним платежем в розмірі 235112,00 грн., обумовлюється тим, що при розрахунку суми за спірним ППР податковим органом враховане від`ємне значення з ПДВ на суму 131555,00 грн., яке задеклароване позивачем в декларації з ПДВ за вересень 2018 року №9227513168 від 18.10.2018 року, право на яке визнано за позивачем податковим органом за результатами розгляду ДФС України скарги позивача, що оформлено рішенням від 25.06.2019 року №28999/6/99-99-11-04-01-25 «Про результати розгляду скарги» (т.1 а.с.65-74) (366667 – 131555 = 235112).
На підставі всього вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив вірне по суті рішення про відмову у задоволенні позовних вимог , а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНВУД ЛТД» – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Запорожан Д.В.