КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 373/2257/18
провадження №22-ц/824/3946/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року /суддя Залеська А.О./
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та внести зміни до актового запису про народження дітей щодо їх батька.
Ухвалою  Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача. /а.с. 191-193/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що про розгляд справи, призначений на 25.11.2019 р. позивача повідомлено не було, лише представника. Позивача було повідомлено лише про розгляд справи 26.12.2019 р. Окрім того, на обидві вказані дати представником позивача ОСОБА_2 було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. ЦПК України не зобов`язує подавати окремого клопотання саме позивачем, в разі подання такого клопотання представником. Судом першої інстанції явка позивача обов`язковою не визнавалась, водночас не вказано і обставин, що перешкоджали розгляду справи по суті за наявними матеріалами справи. Таким чином, вказував на те, що правом залишити заяву без розгляду суд першої інстанції наділений лише в разі сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, повторної поспіль неявки позивача в судове засідання, ненадходження від позивача клопотання  про розгляд справи за його відсутності і в разі коли неявка позивача перешкоджає розгляду справи.
ОСОБА_3 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказувала на те, що представник позивача не повинен був самоусуватись від виконання обов`язків, передбачених ст. 43 ЦПК України, водночас суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, зокрема і здійснювати допит свідків, явку яких повинна забезпечувати сторона позивача. Неявка позивача та її представника перешкоджали подальшому розгляду справи, а тому судом першої інстанції правомірно залишено позов без розгляду.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду,   на підставі наступного.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України про те, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2019 р. в судове засідання свідки не з`явились, представник позивача направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Водночас, в судове засідання також не з`явилась позивачка, не повідомивши суд про причини неявки, а тому воно було відкладене на 26.12.2019 р., у зв`язку з неявкою позивача.
26.12.2019 р. позивачка ОСОБА_1 повторно не з`явилась в судове засідання, про час та місце якого повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі не подала. Представник позивача своєю заявою повторно просив розглядати справу без його участі.
З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
За змістом ст. 257 ЦПК України,  суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Постановляючи оскаржену ухвалу, судом першої інстанції допущені процесуальні порушення, зокрема, про розгляд справи, призначений на 25.11.2019 р. позивача не повідомлено. Позивача було повідомлено лише про розгляд справи 26.12.2019 р. 
Окрім того, на обидві вказані дати представником позивача ОСОБА_2 було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Судом першої інстанції явка позивача обов`язковою не визнавалась, водночас не зазначено в судовому рішенні і обставин, що перешкоджали розгляду справи по суті за наявними матеріалами справи. 
Таким чином, правом залишити заяву без розгляду суд першої інстанції наділений лише в разі сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, повторної поспіль неявки позивача в судове засідання, ненадходження від позивача клопотання  про розгляд справи за його відсутності і в разі коли неявка позивача перешкоджає розгляду справи.
Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Відповідно до ч.  1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд,  - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року - задовольнити.
Ухвалу  Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий:                                        Судді: