ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року	Львів	Справа № 300/1618/19 пров. № 857/10977/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,
позивач:  не з`явився 
відповідач: не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 17 вересня 2019 року у справі № 300/1618/19 за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-
суддя в 1-й інстанції – Кафарський В.В.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,-

                                                   В С Т А Н О В И В:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (далі – Управління ДСНС України в Івано-Франківській області) звернулося в суд з позовом до Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство», в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) деревообробної дільниці ДП «Брошнівське лісове господарство» шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що що у період з 10.06.2019 по 14.06.2019 працівниками Рожнятівського районного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області проведено позапланову перевірку ДП «Брошнівське лісове господарство» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт №117 від 14.06.2019. В ході перевірки встановлено, що експлуатація будівель (споруд, приміщень) відповідача за адресою: урочище Підмонастир, с. Сваричів, Рожнятівський район, Івано-Франківська область здійснюється з порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а тому виникла необхідність застосування відповідних заходів реагування.

Рішенням  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 17 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, апелянт - Управління ДСНС України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу.
Зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам у справі. Не погоджується з висновком суду, що виявлені позивачем порушення самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення пожеж, а можуть створювати небезпеку для людей тільки у процесі самої пожежі, зазначаючи, що чинне законодавство пов`язує наявність чи відсутність загрози для життя і здоров`я людей від тих чи інших порушень законодавства у сфері пожежної безпеки не тільки з їхньою можливістю спричинити саму пожежу, але й сприяти її швидкому розвитку. Також вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про порушення принципу пропорційності між публічними інтересами та інтересами відповідача, звертаючи увагу, що можливі обмеження відповідача в здійсненні його діяльності за наслідками зазстосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) не можуть бути співмірними із гарантованими державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення – головним обов`язком держави.
Відтак, просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На апеляційну скаргу  ДП «Брошнівське лісове господарство» подало відзив, у якому зазначає, що з рішенням суду погоджується повністю та вважає його винесеним правомірно як результат повного та об`єктивного дослідження всіх доказів, наявних в матеріалах справи, нормативно-правових документів, повного та всебічного аналізу судової практики в аналогічних справах. Категорично не погоджується з аргументами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх недостаніми для скасування правомірно винесеного оскарженого рішення суду у справі. 
Просить в задоволенні апеляційної скарги Управління ДСНС України в Івано-Франківській області відмовити, залишивши без змін рішення суду.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджуються матеріалами справи, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Брошнівське лісове господарство» зареєстроване як юридична особа 05.07.1995, про що внесено відповідний запис.
На підставі наказу Управління ДСНС в Івано-Франківській області про проведення перевірки №169 від 24.05.2019 (а.с. 11), посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) №122 від 28.05.2019 (а.с. 15), працівниками Рожнятівського районного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області у період з 10.06.2019 по 14.06.2019 проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки суб`єктом господарювання – ДП «Брошнівське лісове господарство», за результатами якої складено акт №117 від 14.06.2019 (а.с. 16-30).
Даним актом зафіксовано ряд порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей, у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, зокрема:
1.Приміщення          деревообробної дільниці не обладнано системами протипожежного захисту (п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 за №1417 (далі – Наказ МВС від 30.12.2014 за №1417));
2. Приміщення деревообробної дільниці не обладнано системами внутрішнього протипожежного водопроводу відповідно до держаних будівельних норм ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»(п. 2.2 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 за №1417; Таб. 4 ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»);
3. З`єднання, відгалуження та окільцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо) (п.   1.6 розділу IV Наказу МВС від 30.12.2014 за №1417);
4. Пожежний щит не укомплектовано необхідним протипожежним інвентарем (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.) (п. 3.11. розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 за №1417);
5. Приміщення не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно вимог (п. 3.6 розділу V Наказу МВС від 30.12.2014 за №1417).
Акт перевірки отримав та підписав директор відповідача Кузан І.М. (а.с. 30).
Зазначені в акті перевірки №117 від 14.06.2019 порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, на переконання позивача, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як працівникам відповідача, так і іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), а саме:
-          відсутність систем протипожежного захисту перешкоджає швидкому виявленню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі;
-          відсутність на об`єкті внутрішнього протипожежного водопостачання не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників;
-          порушення щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до загибелі людей;
-          неукомплектованість пожежного щита не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників;
-          відсутність на об`єкті первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників.

Відмовляючи у задоволенні алміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідачем частково виконано вимоги припису №85, тобто серед порушень, які є підставою звернення до адміністративного суду, усунуто більшість із них, а щодо іншої частини порушень вчиняються необхідні заходи для усунення виявлених порушень. Також судом не встановлено, що не усунуті до кінця виявлені порушення викликають необхідність застосування судом саме заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) деревообробної дільники відповідача. Крім того суд вважав, що обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований судом до відповідача, не відповідає критеріям законності і пропорційності у зв`язку із надлишковим характером способу захисту публічного інтересу.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають дійсним обставинам справи,  з огляду на наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014 затверджені Правила пожежної безпеки в Україні, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697, та є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Згідно пункту 4 Розділу І цих Правил пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України (КЗЦ України) передбачено, що забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно підпункту 27 пункту 4 Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, затвердженого наказом ДСНС України №175 від 13.04.2016, Управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.
Згідно із п.п. 12 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом, а згідно із ч. 2 цієї ж статті КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно із ст. 70 КЦЗ України підставами для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 частини 1 статті 2 КЦЗ України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Таким чином, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
У свою чергу, підставою для застосування заходів реагування є встановлення порушення вимог законодавства сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.
При цьому, при обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Водночас колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що ні Кодекс цивільного захисту України, ні Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містить в собі юридичного визначення «конкретних обставин, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей», переліку відповідних «небезпечних чинників», «порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки», наявність яких створює загрозу життю та здоров`ю людей. Дана категорія понять є оціночною, у зв`язку з чим трактування «загрози життю та здоров`ю людей», що створюється певним порушенням у сфері пожежної безпеки, повинно визначатися контролюючим органом і судом в кожному конкретному випадку окремо.
При цьому , пожежна безпека – це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч. 1 ст. 2 КЦЗ України).
Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 2 КЦЗ України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Отже, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей необхідно пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища. 

Звертаючись з позовом до суду про застосування заходів реагування, орган державного нагляду повинен доводити наведені вище обставини, обґрунтувавши, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування, залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами перевірок виявлені у ДП «Брошнівське лісове господарство» порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки частково відповідачем на час розгляду справи усунуті, а саме: відповідачем 01.08.2019 укладено договір №98/2019/708 на виконання проектних робіт, який долучено до матеріалів відзиву (а.с. 50), а також надано додаток №1 до договору №98/2019/708 – Кошторис на проектні роботи по влаштуванню системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей на суму 11 628,46 грн. (а.с. 51); ДП «Брошнівське лісове господарство» укомплектовано пожежний щит необхідним протипожежним інвентарем, що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0001479 від 09.08.2019 (а.с. 49). Вказане також підтверджується фотоматеріалами, наявними у матеріалах справи (а.с. 56-61) та копією акта №1 про укомплектування пожежного щита (а.с. 47); забезпечено приміщення первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0001479 від 09.08.2019 (а.с. 49) та фотоматеріалами, наявними у матеріалах справи; за допомогою болтових та гвинтових затискачів, способом паяння здійснено з`єднання, відгалуження та окільцювання жил проводів і кабелів в будівлях деревообробної дільниці, що підтверджується копією акта №2, наявного в матеріалах справи (а.с. 48).
Таким чином, виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки відповідачем частково усунуті та надалі перебувають в процесі усунення.

Надаючи оцінку порушенням, які ще перебувають в процесі усунення, колегія суддів вважає, що такі порушення не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але, як правильно зауважив суд першої інстанції, можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі вже самої пожежі. Проте, ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і такий безпосередньо не виникає внаслідок виявлених порушень.

Приймаючи до уваги встановлене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління ДСНЗ України в Івано-Франківській області належним чином за критерієм пропорційності виявленому порушенню не обґрунтувало свої вимоги про необхідність застосування до ДП «Брошнівське лісове господарство» заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) деревообробної дільниці шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних  з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись, ч. 4 с. 229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                      П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 17 вересня 2019 року у справі № 300/1618/19 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року.