П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
30 січня 2020 року
м. Київ
Справа № 227/58/17
Провадження № 11-437апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року (суддя Кошля А. О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року (судді Ханова Р. Ф., Василенко Л. А., Гайдар А. В.) у справі № 227/58/17 за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління, Фонду відповідно) про стягнення заборгованості та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.                 У січні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління, у якому просив стягнути з відповідача суму невиплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року в розмірі 59 985,54 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 599,86 грн.
2.                 Позов мотивовано тим, що позивач,перебуваючи на пенсійному обліку, з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року (досягнення пенсійного віку) отримував пенсію по інвалідності в розмірі одного прожиткового мінімуму, що встановлений для осіб, які втратили працездатність. Однак ОСОБА_1 має більше 15 років стажу шахтаря на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - Список № 1), що дає йому право на пільгове призначення пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI), а саме у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
3.                 Факт того, що позивач має право на пільгове призначення пенсії як особа, яка має стаж на підземних роботах за Списком № 1 понад 15 років, підтверджено рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2010 року у справі № 2-6618/2010, яким визнано неправомірними дії Управління в частині неправильного обчислення трудового стажу та зараховано період роботи  ОСОБА_1 гірником очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті з 03 лютого 2004 року до 04 липня 2006 року.
4.                 Незважаючи на викладене, відповідач не здійснив перерахунку пенсії позивача з моменту її призначення, тобто з 09 лютого 2010 року, до моменту подачі ним до Управління заяви від 26 березня 2012 року № 878 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком.
5.                 На думку позивача, недоотримана ним сума пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року в розмірі 59 985,54 грн підлягає стягненню з відповідача.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
6.                 Добропільський міськрайонний суд Донецької області постановою від 23 березня 2017 року адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність Управління щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу в розмірі, визначеному Законом № 345-VI, за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року; зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року виходячи з розміру, встановленого Законом № 345-VI, з вирахуванням фактично виплаченої пенсії за вказаний період; у решті позовних вимог відмовив.
7.                 Ухвалюючи постанову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначив, що суд не є належним суб`єктом, якому надано право здійснювати перерахунки пенсії, не має таких функцій та повноважень. Саме відповідач повинен зробити перерахунок пенсії позивача з урахуванням пільгового стажу роботи шахтаря, наявного на момент призначення пенсії, тобто 09 лютого 2010 року, зарахованого згідно з рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2010 року (яке набрало законної сили 22 жовтня 2011 року), та виплатити недоплачений розмір пенсії з вирахуванням фактично сплаченої суми. Ці функції покладаються судом на відповідача відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки це буде гарантувати дотримання і захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
8.                 Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 травня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
9.                 Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки позивач не просив вирішити публічно-правовий спір, а просив виключно про відшкодування шкоди шляхом стягнення заявлених сум, його позов підлягає вирішенню судом за правилами цивільного судочинства.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
10.             Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій,   ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначив, що вважає рішення судів попередніх інстанцій незаконними, необґрунтованими й такими, що винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права.
11.             На думку скаржника, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, змінив характер предмета спору з майнового на немайновий і задовольнив вимоги позивача не в більшому розмірі, як це дозволяє законодавство, а навпаки, ухвалив рішення, яке погіршує стан позивача, оскільки рішення про перерахунок йому пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року відповідач, на переконання  ОСОБА_1 , не виконає, адже останній неодноразово звертався до Фонду про здійснення перерахунку пенсії за вказаний період, однак щоразу отримував негативну відповідь Управління.
12.               ОСОБА_1 також зазначив, що з 2015 року намагається в судовому порядку зобов`язати Управління здійснити перерахунок пенсії відповідно до законодавства та виплатити несплачену суму пенсії за спірний період із розрахунку трьох розмірів прожиткового мінімуму з урахуванням виплачених сум, оскільки в цей період на порушення Закону № 345-VI відповідач сплачував йому пенсію у розмірі одного прожиткового мінімуму, а тому цей спір є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
13.             На підставі викладеного скаржник просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким:
-визнати протиправною бездіяльність Управління щодо нездійснення перерахунку пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року з розрахунку трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;
- стягнути з Управління на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року в загальному розмірі 59 985,54 грн та судовий збір у розмірі 2071,86 грн.
Позиція інших учасників справи
14.             На час розгляду справи відповідач відзиву на касаційну скаргу не надіслав.
Рух касаційної скарги
15.             Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 20 липня 2017 року відкрив касаційне провадження в цій справі.
16.             15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.
17.             Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
18.             У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
19.             Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 24 квітня 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
20.             Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 травня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, а саме з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також зважаючи на характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
21.              ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09 лютого 2010 року перебуває на пенсійному обліку і до березня 2012 року отримував пенсію по інвалідності. 
22.             На підставі заяви від 26 березня 2012 року № 878 позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»(далі - Закон № 1788-XII), та обчислену за нормами Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
23.             Страховий стаж на дату переведення складає 23 роки 09 місяців 18 днів, у тому числі стаж на підземних роботах - 15 років 01 день. Стаж урахований до 26 березня 2012 року, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 складає 0,52313.
24.             Згідно з довідкою від 01 жовтня 2014 року № 2240/09 позивачу нараховувалась пенсія у таких розмірах: за лютий 2010 року - 496,43 грн; за березень 2010 року - 695 грн; за квітень 2010 року - 706 грн; за травень 2010 року - 706 грн; за червень 2010 року - 706 грн; за липень 2010 року - 709 грн; за серпень 2010 року - 709 грн; за вересень 2010 року - 709 грн; за жовтень 2010 року - 723 грн; за листопад 2010 року - 723 грн; за грудень 2010 року - 734 грн; за січень 2011 року - 750 грн; за лютий 2011 року - 750 грн; за березень 2011 року - 750 грн; за квітень 2011 року - 764 грн; за травень 2011 року - 764 грн; за червень 2011 року - 764 грн; за липень 2011 року - 764 грн; за серпень 2011 року - 764 грн; за вересень 2011 року - 764 грн; за жовтень 2011 року - 784 грн; за листопад 2011 року - 784 грн; за грудень 2011 року - 800 грн; за січень 2012 року - 822 грн; за лютий 2012 року - 822 грн; за березень 2012 року - 1344,45 грн.
25.             Добропільський міськрайонний суд Донецької області рішенням від 01 листопада 2010 року у справі № 2-6618/2010 позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив: зарахував до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пільгове призначенні пенсії, період його роботи гірником очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті з 03 лютого 2004 року до 04 липня 2006 року. Вказане рішення набрало законної сили 22 жовтня 2011 року.
26.             З метою здійснення перерахунку пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року позивач звертався до відповідача, що підтверджується заявами від 14 лютого 2013 року, 29 вересня 2014 року, 02 грудня 2015 року, 19 травня 2016 року, однак перерахунку пенсії не здійснено.
27.             Вважаючи, що недоотримана сума пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року в розмірі 59 985,54 грн повинна бути стягнута з відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
28.             Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
29.             Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. 
30.             На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
31.             Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
32.             Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. 
33.             Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
34.             Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
35.             Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
36.             Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
37.             Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
38.             Як установили суди попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Управління суми невиплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року до 24 березня 2012 року в розмірі 59 985,54 грн.
39.             Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 58 Закону № 1058-ІV Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Фонду.
40.             Згідно із частиною першою статті 73 Закону № 1058-ІV кошти Фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Фонду.
41.             Пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Фонду від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі - Положення), визначено, що управління Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Фонду. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом із цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
42.             Основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 Положення).
43.             На підставі підпунктів 7 та 8 пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства;забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
44.             Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Фонд є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
45.             Аналогічну правову позицію викладено впостанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19).
46.             З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки суду апеляційної інстанції про непоширення юрисдикції адміністративного суду на цей спір ґрунтуються на помилковому застосуванні норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
47.             За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
48.             Згідно із частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
49.             Оскільки суд апеляційної інстанції постановив судове рішення з порушенням норм процесуального права, яке до того ж перешкоджає подальшому провадженню у справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року скасувати, а справу направити до Першого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
Судді:                            Н. О. Антонюк                                                    Н. П. Лященко
                                               С. В. Бакуліна                                                О. Б. Прокопенко
                                            В. В. Британчук                                           В. В. Пророк
                                            Ю. Л. Власов                                                  Л. І. Рогач
                                               М. І. Гриців                                                 О. С. Ткачук
                                            Ж. М. Єленіна                                                 В. Ю. Уркевич
                                            В. С. Князєв                                                  О. Г. Яновська
                                            Л. М. Лобойко