ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 334/1922/19(2-а/334/94/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого - судді  Семененка Я.В.,
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС 
на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року (суддя Гнатюк О.М.) у справі №334/1922/19 (провадження №2-а/334/94/19) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-
                                                        
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0054/11200/18 від 17 квітня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржувану постанову відповідачем прийнято з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме позивачу не було направлено протокол про адміністративне правопорушення та не було його повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім цього позивач вказував на те, що у зв`язку з прийняттям 20.11.2018 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», ним було здійснено митне оформлення транспортного засобу та у повному обсязі здійснені платежі на відповідний рахунок Митниці на суму 31 700 грн., до складу якої входить добровільний внесок у розмірі 8 500 грн. При цьому вказаним Законом передбачено, що у разі здійснення особою митного оформлення у строки та порядку, визначені законом, то така особа звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ст..470 МК України.
Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року позов задоволено, скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0054/11200/18 від 17.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.
Рішення суду фактично мотивовано тим, що відповідачем не було надано доказів дотримання ним процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме не було надано доказів того те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відносно нього.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил. Скаржник вказує на те, що суду надавалися докази направлення на адресу позивача повідомлень про час та місце розгляду справи про порушення митних правил. Як зазначає відповідач, вже після розгляду справи судом першої інстанції, була встановлена наявність зворотних поштових відправлень, які свідчать про те, що позивачем була отримана кореспонденція від митниці (копії цих повідомлень долучено відповідачем до апеляційної скарги). З цих підстав відповідач вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17.10.2017 року ОСОБА_1 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС через пункт пропуску «Славутич - Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» по смузі руху «зелений коридор» ввіз на територію України автомобіль марки «Ford Focus» (VIN - код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Республіка Литва), в митному режимі «транзит», з метою «особисте користування», що підтверджується витягом з картки програмно-інформаційного комплексу автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», в строк встановлений ст. 95 МК України, даний автомобіль за межі України не вивезено.
22.02.2018 року головним державним інспектором управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Запорізької митниці ДФС Шкиндер Є.М., за відсутності особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , складений протокол про порушення митних правил № 0054/11200/18, за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.
В протоколі про порушення митних правил № 0054/11200/18 від 22.02.2018 року вказано, що під час проведення перевірки по факту відсутності інформації про вивезення гр. ОСОБА_1 у встановлені строки зазначеного транспортного засобу за межі митної території України було встановлено, що згідно даних наявних в модулі «Перетин кордону транспортним засобом АСМО «Інспектор», а також даних наявних в Програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС «Пошук митних документів, оформлених на транспортні засоби» транспортний засіб «Ford Focus» (VIN - код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Республіка Литва) за межі митної території України станом на 22.02.2018 року не вивезено.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення транспортного засобу «Ford Focus» (VIN - код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Республіка Литва) більше ніж на десять діб.
На підставі вказаного протоколу, постановою Запорізької митниці ДФС № 0054/11200/18 від 17.04.2018 року, складеною в.о. начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Зарубіним Б.О., за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок     переміщення  транспортних засобів через митний кордон України та інші питання пов`язані з митним оформленням товарів регулюються Митним кодексом України (далі МК України).
Стаття 381    МК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) визначала особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.
Відповідно до ч.1 ст.381 МК України (в тій же редакції) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
Згідно ч.6 ст.379 Митного кодексу України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.
Так, відповідно до    п.1 ч.1 ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).
Відповідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваної постанови), перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже вказаними нормами права встановлено обов`язок особи, у встановлений Законом строк, вивезти транспортний засіб з митної території України та у разі не виконання такого обов`язку, передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
З огляду на вказані норми права суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення. При цьому, Митним кодексом України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що розгляд справи про порушення митних правил, за наслідками якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, відбувся 17.04.2018р.
Суд першої інстанції правильно вказав на те, що відповідачем не було надано доказів повідомлення позивача про те, що розгляд справи відбудеться 17.04.2018р.
Долучені відповідачем до апеляційної скарги копії зворотних поштових повідомлень не спростовують вказаних висновків суду першої інстанції, оскільки такі повідомлення стосуються повідомлення позивача не про дату розгляду справи 17.04.2018р., про що вказує зміст листів направлених на адресу позивачу, сформовані реєстри поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи №0054/11300/18 (копії якої долучено до матеріалів справи).
В якості повідомлення позивача про розгляд справи 17.04.2018р. відповідачем надано лист на адресу позивача, список поштових відправлень, фіскальний чек від 12.04.2018р. (ст..25 адміністративної справи №0054/11300/18). Але вказані докази можуть підтверджувати позицію відповідача лише в частині того, що таке повідомлення 12.04.2018р. було направлено на адресу позивача, але не підтверджують того, що вказане повідомлення було фактично отримано позивачем чи його представником, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутнє поштове повідомлення яке про такий би факт свідчило.
Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про належне повідомлення позивача про розгляд справи про порушення митних правил, у зв`язку з чим притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можливо визнати правомірним.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
25.11.2018 набрав чинності "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України; нормативно-правовий акт № 2612-VIII від 08.11.2018 (Закон № 2612-VIII), який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.
Так, пунктом 13 Закону № 2612-VIII внесено зміни до розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, зокрема, доповнити пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:
"9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1077, затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок).
Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р.
Згідно пункту 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).
Відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.
Отже Законом № 2612-VIII визначено пільгові умови розмитнення транспортних засобів ввезених на територію України з 1 січня 2015 року по 25 листопада 2018 року, а також визначено підстави для звільнення особи, яка винна у порушенні строків митного режиму тимчасового ввезення (транзиту), від відповідальності, передбаченої зокрема ст.470 МК України.
З цього приводу слід звернути також і на те, що однією із умов, звільнення особи від відповідальності, законодавцем визначено те, що така особа повинна добровільно сплатити до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500,0грн., що дорівнює розміру штрафу, який був передбачений ч.3 ст.470 МК України.
Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивачем у визначений Законом №2612-VIII строк (180 днів) здійснено митне оформлення транспортного засобу, у зв`язку з чим сплачені усі передбачені митні платежі, а також добровільно сплачено до бюджету 8500,0грн.
З цього приводу слід зазначити те, що оскільки Законом №2612-VIII, при дотриманні певних умов, фактично скасовано відповідальність осіб, винних у порушенні митних правил під час здійснення ввезення транспортних засобів на територію України, то положення вказаного Закону, в силу вимог ст..58 Конституції України, мають зворотну силу в часі.
Отже оскільки встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що по-перше, позивачем ввезено на територію України транспортний засіб у період часу з 1 січня 2015 року по 25 листопада 2018 року; по-друге, позивачем порушено строк ввезення транспортного засобу, який визначено ст..95 МК України; в-третє, позивачем дотримано вимог Закону № 2612-VIII щодо митного оформлення автомобіля та добровільно сплачено до бюджету 8  500,0грн., то можливо стверджувати про наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.
При цьому, враховуючи те, що на час прийняття оскаржуваної постанови Закон № 2612-VIII не набув чинності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що оскільки Закон №2612-VIII, при дотриманні певний умов, скасовував відповідальність для усіх осіб, які ввезли на територію України транспортні засоби у певний проміжок часу та які порушили термін їх вивезення, визначений ст..95 МК України, то дія цього Закону, в частині звільнення від відповідальності, безумовно повинна поширюватися на усю категорію визначених осіб, а не лише тих осіб, які ще не були притягнуті до відповідальності до набрання чинності Законом №2612-VIII.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року у справі №334/1922/19 (провадження №2-а/334/94/19) - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.     

Повний текст виготовлено 28.01.2020р.

Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк