УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 683/2020/19
Провадження № 22-ц/4820/505/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
                секретар судового засідання Дубова М.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Завадської О.П. від 17 грудня 2019 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 03 березня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судом рішення її матеріальне становище погіршилося, оскільки витрати на дитину збільшилися, син відвідує школу, навчається у 7 класі.
У зв`язку з лікуванням батька, який переніс дві операції, позивачка має боргові зобов`язання, її майновий стан погіршився.
Крім того, внаслідок інфляційних процесів в України значно підвищилася вартість життя, у зв`язку з чим 1000 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень утримання дитини.
Також зазначала, що син хворіє, потребує постійного лікування з приводу порушення постави. В період з 01.11.2017 року по 05.09.2018 року позивач з сином проходила декілька курсів реабілітації в представництві Київського вертебрально-оздоровчого Центру Євмінова в м. Хмельницький, на лікування витрачено 26800 грн. 
Крім того, з 24.02.2019 року по 15.03.2019 року вона з сином перебувала на стаціонарному лікуванні в Старокостянтинівській ЦРЛ через захворювання сина на кір, на що витрачено 3298 грн. 
Тому просила змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.03.2015 року та визначити їх у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину за минулий період на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15049 грн.
        Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року позов задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які присуджені з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.03.2015 року. Постановлено стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в м. Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини з моменту звернення до суду відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в м. Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 15049 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1536,80 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів, постановити нове судове рішення, яким стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини, просить скасувати як незаконне. 
На його думку, судом першої інстанції не враховано, що він не має стабільного та регулярного доходу, позивачем не доведено його фінансову спроможність сплачувати аліменти в розмірі ј частки від доходу. Його матеріальний стан не покращився, він знаходиться в пошуку роботи та фінансово не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом. Відповідно до відомостей про доходи за перші два квартали 2019 року, довідки з центру зайнятості про неперебування ним на обліку в Чортківській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості та неотримання ним доходу по безробіттю, у нього немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. 
Також судом не взято до уваги відсутність доказів на підтвердження сплати коштів на лікування сина ОСОБА_4 в сумі 26800 грн. Позивачем надано копії фіскальних чеків щодо витрат з приводу лікування хвороби на кір у сумі 3298 грн., які викликають сумнів, оскільки немає достовірної інформації щодо їх платника, у деяких чеках відсутня назва придбаного товару. Вважає, що суд не об`єктивно та не всебічно дослідив ці докази у справі.
Апелянт в судове засідання не з`явився, представник апелянта подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Позивач подала заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на сімейні обставини. Оскільки заява не містить обставин, внаслідок яких позивач не може брати участь в судовому засіданні, клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.03.2015 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.3015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно довідки Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №18571/13-28/6 від 17.09.2019 року у ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.
Відповідно до відомостей №35372 від 18.09.2019 року з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року включно інформація про доходи відповідача відсутня.
Відповідно до довідки Чортківської районної філії Теофіпольського обласного центру зайнятості від 18.09.2019 року відповідач не перебуває там на обліку.
Згідно із довідками представництва Київського вертебрально-оздоровчого Центру Євмінова у періоди з 01.11.2017 року по 22.12.2017 року, з 22.12.2017 року по 05.03.2018 року, з 06.03.2018 року по 31.05.2018 року, з 22.06.2018 року по 05.09.2018 року ОСОБА_4 проходив курси реабілітації в представництві Київського вертебрально-оздоровчого Центру Євмінова м. Хмельницький з приводу діагнозу - асиметрія хребта та тазу, правобічний - лівобічний S-подібний сколіоз та м`язовий тонус. Загальна вартість коштів за лікування склала 26800 грн.
В період з 24.02.2019 року по 15.03.2019 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в Старокостянтинівській ЦРЛ з приводу захворювання на кір, на лікування витрачено 3298 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у позивачки погіршився матеріальний стан - об`єктивно зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін, збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, їй належить право визначати спосіб стягнення аліментів, тому слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачка понесла додаткові витрати на лікування сина, половину цих додаткових витрат 15049 грн. слід стягнути з відповідача.
Доводи апеляційної скарги про неспроможність батька сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі є безпідставними.
Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Доводи апелянта про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів є безпідставними, оскільки позивач фактично просила змінити спосіб стягнення аліментів і визначити їх у частці від доходів відповідача.
Представлені відповідачем довідка про відсутність інформації про його доходи за І-ІІ квартал 2019 року та довідка з центру зайнятості про неперебування ним на обліку та неотримання допомоги по безробіттю не свідчать про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Апелянт не надав жодних достатніх та допустимих доказів щодо розміру свого середньомісячного доходу та джерел цього доходу, а відтак не довів неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
В свою чергу апеляційний суд констатує, що за змістом норм п.4 ч.1 ст. 161, ч.1 ст. 170 ЦПК України, що регулюють питання стягнення аліментів у наказному провадженні, вимоги щодо стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку платника аліментів є так би мовити «безспірними», при цьому не має істотного значення розмір доходу платника аліментів. 
Обговорюючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на дитину, апеляційний суд приймає до уваги таке.
  Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Задовольняючи позов в частині стягнення витрат на лікування неповнолітнього ОСОБА_4 , суд обґрунтовано взяв до уваги довідки представництва Київського вертебрально-оздоровчого Центру Євмінова від 22.12.2017 року, 05.03.2018 року, 31.05.2018 року, 05.09.2018 року, згідно яких ОСОБА_4 проходив лікування та вказано загальну вартість лікування.
Апелянт не навів доказів на спростування факту лікування сина у представництві Київського вертебрально-оздоровчого Центру Євмінова та понесення витрат позивачкою на це лікування в сумі 26800 грн., не довів, що лікування його сина проведено безоплатно.
Матеріалами справи підтверджується, що в період з 24.02.2019 року по 06.03.2019 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в Старокостянтинівській ЦРЛ з приводу захворювання на кір.
Матеріали справи також містять оригінали фіскальних чеків на придбання ліків, що спростовує твердження апелянта щодо сумнівності представлених копій цих документів.
Апелянт також не довів належними та допустимими доказами, що придбані медичні препарати згідно фіскальних чеків оплачені не позивачкою, а іншою особою, і використані для лікування іншої особи, а не на лікування дитини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року.

Судді Л.М. Грох
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко