П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2918/19-а 
                                                                                            Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П. 
        Суддя-доповідач:  Курко О. П. 
23 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, 
В С Т А Н О В И В :
в вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, яка полягає у ненадані інформації на інформаційний запит № 214 від 07.08.2019 року; зобов`язано Калинівське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області розглянути інформаційний запит № 214 від 07.08.2019 року та надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" відповідь щодо запитуваної інформації; стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати в розмірі 1921 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині розподілу судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.      
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача при розгляді справи в суді першої інстанції подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в цій частині, виходив з того, що співмірною у цій справі компенсацією вартості витрат на професійну правничу допомогу є 1000 грн. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. 
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
За приписами п.п. 1, 5, 6 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, а саме пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
Отже, з викладеного слідує, що до правничої (правової) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Вінпродтрейд" та адвокатським об`єднанням "Якименко та партнери" 02.09 2019 року укладено договір про надання правової допомоги №214. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги (у справі № 120/2918/19-а) вартість послуг складає 3000 грн., що включає: складання позовної заяви - 3000 грн.
Відповідно до платіжного доручення № 1613 від 16.09.2019 року адвокатською компанією "Якименко та партнери" прийнято від ТОВ "Вінпродтрейд" 3000грн. 
Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не скористався можливістю згідно ст. 134 КАС України довести неспівмірність заявлених вимог та не подав до суду першої інстанції жодних заяв та доказів на спростування заяви позивача про витрати на професійну правничу допомогу.
Окрім того, апеляційний суд вважає, що розмір витрат по даній справі на професійну правничу допомогу є співмірним з наданими послугами адвоката, а тому, судова колегія приходить до висновку стосовно необхідності стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі справа №826/841/17.
При цьому, судова колегія вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано доказів ведення Книги обліку доходів і витрат, оскільки розрахунок між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" та адвокатською компанією "Якименко та партнери" був проведений у безготівковій формі, підтвердженням чого є платіжне доручення № 1613 від 16.09.2019 року. 
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.      
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" задовольнити  повністю.
Рішення  Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року -  змінити, виклавши абзац 4 резолютивної частини рішення у такій редакції: "Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Волошкова, 51 А, ЄДРПОУ 34886897) судові витрати в розмірі 1921 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, 19, ЄДРПОУ 40310643)."
В решті - рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Волошкова, 51 А, ЄДРПОУ 34886897) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, 19, ЄДРПОУ 40310643) понесені судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн.                    
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 23 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.