УХВАЛА

12 лютого 2020 року
м. Київ
справа №480/427/19
адміністративне провадження №К/9901/3803/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії, 

УСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просила суд:

- виплатити позивачу недоотриману заробітну плату за травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року в розмірі 3994 грн 82 коп. з утриманням всіх податків та платежів;
- виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань за 2016    та 2017 рік;
- виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судом рішення з розрахунку 222 грн 93 коп. за один робочий день.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити ОСОБА_1 з утриманням податків та обов`язкових платежів заборгованість по заробітній платі за травень, червень, липень 2016 року у розмірі 3994 грн 82 коп., виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 3994 грн 82 коп., нарахувати і виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 та 2017 роки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивачем 07 лютого 2020 року подано касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою та другою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У тексті касаційної скарги позивач зазначає, що повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року виготовлено 01 листопада 2019 року. Належним чином завірена копія такої постанови на поштову адресу позивача не надходила.

14 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про видачу копії постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року та отримала таку лише 17 січня 2020 року, про що є відмітка на вищевказаній заяві.

Касаційну скаргу здано до поштового відділення 05 лютого 2020 року.

Перевіривши вказане клопотання Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України     певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини п`ятої  статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22 грудня 2005 року № 3262 судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, зі змісту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року встановлено, що позивач була присутня у судовому засіданні при проголошенні вступної та резолютивної частини оскаржуваного судового рішення.

Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до статті 3 цього Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Згідно з частиною першою, частиною другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Частиною другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, про наявність постанови суду апеляційної інстанції позивач мав змогу дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень з моменту її оприлюднення, а саме з 05 листопада 2019 року. При належному добросовісному відношенні позивач не був позбавлений можливості подати касаційну скаргу в межах строку звернення до суду касаційної інстанції, проте таким правом не скористався. 

Так,  Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» вказав, що вирішення  питання щодо   поновлення   строку   на   оскарження   перебуває  в  межах дискреційних   повноважень   національних   судів,   однак    такі повноваження  не  є необмеженими.  Від судів вимагається вказувати підстави.  Однією  із  таких   підстав   може   бути,   наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.  Проте  навіть  тоді   можливість   поновлення   не   буде необмеженою,  оскільки  сторони  в  розумні  інтервали  часу мають вживати заходів,  щоб дізнатись  про  стан  відомого  їм  судового провадження. 

З огляду на викладене, позивачем не доведено наявність непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до Суду із касаційною скаргою у період з 05 листопада 2019 року по 05 лютого 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 329  цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, Суд визнає неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені позивачем, та уважає за необхідне залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху із наданням строку на усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску такого строку та подання доказів їх поважності.

Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX та статтями 332, 355, 359 КАС України Суд, - 

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 209 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 209 року – відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                     Ж. М. Мельник-Томенко

Судді                                                                                                               А.В. Жук

                                                                                                                        Н.М. Мартинюк