УХВАЛА

29 січня 2020 року 
Київ

справа №826/27991/15
адміністративне провадження №К/9901/2889/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Яцюка Артура Олександровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року по справі № 826/27991/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ», в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни в частині повідомлення ОСОБА_1 про нікчемність правочину - транзакції Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» (сума: 7 349 554,00 грн., прийнято: 09 липня 2015 року; платник: ОСОБА_1 ; отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ»; призначення платежу: «надання фінансової допомоги згідно договору № 1 від 03 липня 2015 року; час проводки: 09 липня 2015  року 13:55), про який зазначено у Повідомленні (в порядку статтей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») вих. № 3184/15 від 06  листопада 2015 року від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни;
- визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни № 202 від 06 листопада 2015 року «Щодо повідомлень про нікчемність правочинів (у тому числі договорів) та Додаток 1 до нього в частині, що стосується ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) та вчинених нею правочинів (у тому числі трансакцій та договорів), включаючи наступні правочини-трансакції: дата та час проводки 09  липня 2015 року о 23:03, сума 334 500,00 доларів США, найменування платника - ОСОБА_1 , найменування отримувача - ОСОБА_1 , призначення платежу: «Видача депозиту за дог. № 1-19163 від 27  листопада 2014 року»; дата та час проводки 10 липня 2015 року о 00:07, сума 334  500,00 доларів США, найменування платника - ОСОБА_1 , найменування отримувача - Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», призначення платежу: «Зарахування коштів від продажу 334 500,00 USD по курсу 21,971761. Комісія становить 0%»; дата та час проводки 09 липня 2015  року о 13:55, сума 7 349 554,00 гривень, найменування платника - ОСОБА_1 , найменування отримувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ», призначення платежу: «Надання фінансової допомоги згідно дог. № 1 від 03 липня 2015 року».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни - задоволено частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
Закрито провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни в частині повідомлення ОСОБА_1 про нікчемність правочину та про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни № 202 від 06 листопада 2015 року «Щодо повідомлень про нікчемність правочинів (у тому числі договорів) та Додаток 1 до нього в частині, що стосується ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) та вчинених нею правочинів (у тому числі трансакцій та договорів).
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів згідно транзакції Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» щодо перерахування коштів, а саме: сума: 7 349 554,00 грн., прийнято: 09 липня 2015 року; платник: ОСОБА_1 ; отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ»; призначення платежу: «надання фінансової допомоги згідно договору № 1 від 03 липня 2015 року»; час проводки: 09 липня 2015  року о 13:55.
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни надати зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів згідно транзакції Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» щодо перерахування коштів, а саме: сума: 7 349 554,00 грн., прийнято: 09 липня 2015 року; платник: ОСОБА_1 ; отримувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ»; призначення платежу: «надання фінансової допомоги згідно договору № 1 від 03 липня 2015 року»; час проводки: 09 липня 2015 року о 13:55.
Вважаючи постанову такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 24 січня 2020 року.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Предметом розгляду в цій справі є оскарження дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
З урахуванням того, що за предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження, тому з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи та сталої судової практики у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Яцюка Артура Олександровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12  грудня 2019 року по справі № 826/27991/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савєльєвої Анни Миколаївни, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІЗИНГ» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Яцюку Артуру Олександровичу копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Тацій Л.В.
Суддя                                                                                                              Стрелець Т.Г.
Суддя                                                                                                              Стеценко С.Г.