ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року	                        Львів	Справа № 140/1685/19 пров. № 857/12123/19 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань –                     Ратушної М.І.   
розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Димарчук Т.М., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення – 08.10.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, –

встановив:

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 140/1685/19 – без змін.
Позивачем, у відповідності до ч. 3 ст. 143 КАС України, до закінчення судових дебатів у справі, подано попередній (орієнтовий) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді. Також, заначено, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
У подальшому, позивачем подано клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з доказами, що підтверджують розмір понесених судових витрат у цій справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
Згідно ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному   статтею 252   цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 252 КАС України, передбачено, що у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідачем, 27.02.2020 подано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, оскільки відповідач не має нести надмірний тягар, якщо позивач залучив адвоката до справи, вартість яких за конкретних обставин справи не є ринковою.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового рішення і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави для ухвалення додаткового судового рішення викладені в клопотанні, вважає, що таке підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що до клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано, зокрема: копію Договору про надання професійної правничої допомоги від 03.01.2019 № 03/01/20, відповідно до якого, гонорар адвоката становить 1200 грн за годину роботи; Акт № 1 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 03.02.2020; Деталізований звіт про обсяг наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 , який є Додатоком № 1 до Акту № 1 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 03.02.2020; Акт № 2 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 04.02.2020; Деталізований звіт про обсяг наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 , який є Додатоком № 1 до Акту № 2 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 04.02.2020; квитанцію № 0.0.1604544886.1 від 04.04.2020 про оплату гонорару згідно договору № 03/01/20 про надання професійної правничої допомоги на суму 9600 грн. Повноваження представника позивача у суді апеляційної інстанції, підтверджуються ордером на надання правової допомоги серія ВС № 1011734 від 03.01.2020.
Так, відповідно до Деталізованого звіту про обсяг наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 , який є Додатоком № 1 до Акту № 1 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 03.02.2020, надано наступні юридичні послуги: зустріч з клієнтом, консультація та узгодження правової позиції – 30 хв; правовий аналіз апеляційної скарги Волинської митниці та інших матеріалів справи, наданих клієнтом під час консультації – 1 год 30 хв; складення відзиву на апеляційну скаргу – 5 год.
Згідно Деталізованого звіту про обсяг наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 , який є Додатоком № 1 до Акту № 2 приймання-передачі результатів наданої професійної правничої допомоги від 04.02.2020, надано наступні юридичні послуги – представництво інтересів клієнта шляхом участі у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 04.02.2020.
Загальний обсяг часу, витраченого на надання правової допомоги склав 8 год, вартість 9600 грн.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.
Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5   ст. 134 КАС України.
Так, згідно Деталізованого звіту про обсяг наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 , надавалися такі види професійної правничої допомоги, зокрема: поверхневе ознайомлення із документами; визначення цілей в межах апеляційного провадження; аналіз першочергових та другорядних деталей, зазначених в апеляційній скарзі, що можуть відіграти вирішальну роль; обрання технічних прийомів, засобів та методів, які необхідно використати при спростуванні таких деталей; аналіз усіх помилок, які допускає відповідач в апеляційній скарзі; складення відзиву, становило 5 год, в якому на двох з половиною сторінках зазначено норми матеріального права.
Суд апеляційної інстанції вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду апеляційної скарги Волинської митниці в розмірі 9 600 грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами немайнового характеру, які заявлені у позовній заяві, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 4800 грн.
Відповідно до ч. 2   ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до   ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.   134,   139,   143,   243,   252,   310,   315,   321,   322,   325,   328 КАС України, суд –

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС (код ЄДРПОУ - 39472698) судові витрати, а саме, витрати понесені на професійну правничу допомогу у справі № 140/1685/19 в розмірі 4800 грн (чотири тисячі вісімсот гривень). 
У задоволені решти клопотання відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін  	

Повне судове рішення складено 04.03.2020.