ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/17166/18 Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/182/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого	Полікарпової О.М.	
суддів	Воронцової Л.П.	
  	Ігнатенко П.Я.	
секретар	Пісоцька Т.І.  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 02 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Суворовський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в:
       У вересні 2018 року  ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_1 ,  звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що у Суворовському районному ВДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №55823817 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 28 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за реєстровим №20963 про звернення стягнення на належну йому квартиру АДРЕСА_1 . Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса такий, що не підлягає виконанню, оскільки сума боргу, зазначена у виконавчому в ньому в розмірі 425 369,28 грн. не може вважатися безспірною. Крім того вказує, що вимоги про усунення порушень від банку не отримував. 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року позов задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. за реєстровим №20963 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 . 
Стягнуто з АТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2018 року відповідно до якої зупинене стягнення за виконавчим провадженням №55823817, відкритим державним виконавцем Воропай В.В. Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про примусове виконання виконавчого напису №20963, вчиненого 28.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про звернення стягнення на предмет іпотеки , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , в рахунок погашення його боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк».
В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивач не надає жодного доказу на заперечення безспірності вчинення виконавчого напису. З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що приватним нотаріусом були дотримані вимоги щодо переліку документів, необхідних для вчинення виконавчої дії, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача.
Що стосується суми заборгованості, зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевіряє розмір заборгованості та її розрахунки. Розмір заборгованості та суми, з яких вона складається зазначаються стягувачем в заяві про вчинення виконавчого напису. Доказів того, що розмір заборгованості, зазначений стягувачем, завищений чи не відповідає умовам кредитного договору позивачем не надано. Вказує, що доводи позовної заяви зводяться до незгоди з умовами кредитного договору, вважаючи їх несправедливими, а не до обґрунтувань вимог, виходячи з предмета спору, а саме відповідності дій нотаріуса щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису в порядку, визначеному чинним законодавством.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року проведена заміна відповідача – акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на правонаступника – акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070940П від 06.12.2007 року ОСОБА_2 є споживачем фінансових послуг ПАТ «Укрсоцбанк», на підставі чого було отримано кредит у розмірі 178 000 гривень. 
В забезпечення виконання вище зазначеного договору ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, посвідчений 06.12.2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. за реєстровим №12490, за яким позивач передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1 . 
У зв`язку з невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань перед банком утворилася заборгованість в сумі 425 369,28 гривень.
17.08.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив  ОСОБА_2  вимогу про повернення у 30-денний строк всієї суми кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойку, яка складається з: строкової заборгованості в розмірі 128951,00 грн.; простроченої заборгованості в розмірі 55 876,81 грн.; строкової заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 2 175,42 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 238 366,05 грн. Одночасно він був попереджений, що у разі невиконання цієї вимоги банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. 
Відповідно до витягу з інтернет сайту УДППЗ «Укрпошта» вимога ПАТ «Укрсоцбанк» позивачем була отримана 31.08.2017 року. 
28.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №20963, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 .
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом не перевірено безспірності заборгованості боржника, не перевірено строки для вчинення виконавчого напису, а тому виконавчий напис вчинений нотаріусом є таким, що не підлягає виконанню.
  Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, з послідуючими змінами затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Наведеним переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі- Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису.
Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень – письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
Враховуючи вище викладене, можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникнуло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.            
Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 , від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15, від 12 грудня 2019 року у справі № 335/7689/16-ц.
Звернувшись 28 вересня 2017 року до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, АТ «Укрсоцбанк» зазначило про наявність у позичальника за кредитним договором заборгованості за період з 01 червня 2016 року по 01 червня 2017 року у загальному розмірі 425 369,28 за яким строкова заборгованість становить 128 951,00 гривень, прострочена заборгованість 55 876,81 гривень, строкова заборгованість по нарахованих процентах 2 175,42 гривень, прострочена заборгованість по нарахованих процентах 238 366,05 гривень. 
Разом із цим, на вимогу суду апеляційної інстанції, банком, крім поданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису, наданий розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що датою останнього внесення грошових коштів ОСОБА_2 в рахунок заборгованості за кредитом є 10.10.2008 р., в рахунок простроченої заборгованості -17.11.2008 р., а останній платіж за нарахованими відсотками був внесений ним 20.11.2012 р.
Відповідно до п.4.5 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 цього Договору, протягом, більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
Пунктом 1.1.2 Договору визначено, що погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 (десятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось завантаження кредитної лінії та в останній день користування кредитом (траншем).
Тобто, з 20 листопада 2012 року позивачем не здійснювалося належне виконання взятих на нього зобов`язань. Через 60 днів, а саме, 09 лютого 2013 року строк виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором настав і у банку виникнуло право на звернення з вимогою про усунення порушень. Проте банк лише у 2017 році звернувся до ОСОБА_2 , а згодом і до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що суперечить вимогам законодавства щодо права звернення протягом трирічного строку з моменту виникнення права вимоги.
Нотаріусом під час вчинення виконавчого напису вказана обставина не перевірена та не встановлена.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого ОСОБА_3 позову та вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив строки на вчинення виконавчого напису, а тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню. 
Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» залишити без задоволення. 
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко
Повний текст постанови складений 25 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова