ПОСТАНОВА
Іменем України

09 січня 2020 року

Київ
справа № 363/3976/16-а
провадження № К/9901/43176/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання призначити пенсію за віком, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О., Троян Н.М. від 24 січня 2017 року,
          
УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання призначити пенсію за віком, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати неправомірними управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення із заявою, тобто з 18 серпня 2016 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 5 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано рішення протиправним начальника управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області від 19 вересня 2016 року № 124/3-01 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 30 серпня 2016 року.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , а рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 1993 року у справі                  № 2-420, встановлено факт того, що ОСОБА_1 у періоди з 28 по 29 серпня 1986р, з 2 по 6 жовтня 1986 року був відряджений у Чорнобильський район де приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отже має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області було задоволено.
Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 5 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також судового рішення про встановлення факту, не може вважати підставою для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки чинним законодавством України чітко визначено, що для призначення пенсії необхідно надати документальне підтвердження права на призначення пенсії. Перелік таких документів визначено вищезазначеним Порядком.
Зазначено, що постановою Пленуму Верховного суду № 15 від 25 травня 1998 року виключено пункт 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від                            31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме виключено пункт щодо розгляду судами заяв про встановлення факту участі в роботах, пов`язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків у разі, якщо заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від            24 січня 2017 року та залишити в силі постанову Вишгородського районного суду Київської області від 5 грудня 2016 року. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 .
18 серпня  2016 році ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області листом від 13 вересня 2016 року № 124/3-01 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посилаючись на те, що відсутні первинні документи, що підтверджують безпосередню участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 

8. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача,   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.
Зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково не взято до уваги рішення Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 1993 року у справі              № 2-420, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 у періоди з 28 по                   29 серпня 1986р, з 2 по 6 жовтня 1986 року був відряджений у Чорнобильський район де приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки в силу статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначений факт має преюдиційне значення. 

10. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року управлінням Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області не подано. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Статтею 10 Закону Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

12. Відповідно до статті 55 Закону Законом  України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

13. Згідно частини 2 статті 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

14. Пунктом 5 Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року    № 22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону статті України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому   законом   порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

16. Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

17. Згідно статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

18. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до               31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 -1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А. 

19. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. 

20. В свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

21. З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

22. Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 вересня 2019 року у справі № 205/8713/16-а та від 25 листопада 2019 року у справі № 464/4150/17.

23. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 1993 року у справі № 2-420, не підтверджує факту приймання участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є безпідставним, оскільки в силу положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  (в редакції до 15 грудня 2017 року), що кореспондується з положеннями статті 78 діючої редакції Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
Тобто факт роботи позивача у період з 28 по 29 серпня 1986р, з 2 по 6 жовтня 1986 року на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження є встановленим та не підлягає доказуванню.

24. Крім того, посилання суду апеляційної інстанції на те, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 1993 року у справі № 2-420 не може бути документальним підтвердженням наявності у позивача правових підстав для призначення пенсії, а також не може підміняти собою первинних документів, які підтверджують період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посилаючись на те, що постановою Пленуму Верховного суду України № 15 від 25 травня 1998 року виключено пункт 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме виключено пункт щодо розгляду судами заяв про встановлення факту участі в роботах, пов`язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків у разі, якщо заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС є помилковим, оскільки зміни до постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, якими виключено пункт 14 цієї постанови, внесено постановою Пленуму Верховного суду України № 15 від 25 травня 1998 року, тобто після прийняття рішення Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 1993 року у справі № 2-420.

25. В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надав відповідачу документи, які підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема: посвідчення учасника ліквідації аварії наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серії НОМЕР_1 , що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до    статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

26. Посилання відповідача на відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними, оскільки обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В свою чергу посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

28. Виходячи з викладеного, та враховуючи встановлені по справі обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що у зв`язку із неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року підлягає скасуванню, а постанова Вишгородського районного суду Київської області від 5 грудня 2016 року залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року скасувати.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 5 грудня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                          Н.В.   Коваленко

судді                                                                                                                 Я.О.   Берназюк  

                                                                                                                 І.В.   Желєзний