СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р.                                                                         Справа № 922/3184/19  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя  Слободін М.М. 
за участю секретаря судового засідання  Новікової Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. 3880 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської  області від 26.11.2019 року,  ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Лавровою Л.С., повний текст якого складено 04.12.2019 року, у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Костенка Максима Вікторовича, м.  Харків,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -  Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕДМЕД", м.  Київ,     
до Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків   
про скасування рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Харківської області звернулася Фізична особа-підприємець Костенко Максим Вікторович із позовною заявою про скасування Рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 14.03.2019 №27-р/к у справі №2/01-12-19 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині що стосується законних прав та інтересів позивача, а саме пунктів 1, 3, 4, 6.
Позивач не погоджується із зазначеним рішенням відповідача, вважає, що Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що відповідно до ст. 59 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", є підставою для визнання недійсним та скасування оскаржуваного рішення в судовому порядку.
Також, представником позивача було подано клопотання про поновлення строку позовної давності (вх.    25612 від 24.10.2019    р.), в якому позивач просить суд визнати поважними причини пропущення строку позовної давності та поновити (збільшити) строк позовної давності для звернення до Господарського суду Харківської області Костенко     М. В. із позовом у зазначеній справі.
Рішенням господарського суду Харківської області від 26.11.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. 
З прийняттям у 2006 році   Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях        Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі   Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку. 
Згідно зі   статтею 270 ГПК України   у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку   ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Адміністративною колегією Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України розглядалася справа № 2/01-12-19 (надалі - Справа) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій. Антиконкурентні узгоджені дії, які є предметом у Справі, стосуються спотворення результатів торгів під час проведення КОМУНАЛЬНОЮ УСТАНОВОЮ «ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР КРОВІ» ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ відкритих торгів на закупівлю:
- «Медичне обладнання, фармацевтична продукція та засоби гігієни» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2018-01-25-001700-а) (надалі - Торги № 1);
- «Система ВК; пробірка з гелем 7 мл.; пробірка (з активатором) 5 мл. - ДК 021:2015 - 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-09-05-000115-а) (надалі - Торги № 2).
За результатами аналізу документів, поданих ТОВ «РЕДМЕД», ФОП КОСТЕНКОМ М.В. та ТОВ «НВФ «ЛАБОРАТОРНА ТЕХНІКА» у складі тендерних пропозицій на Торги № 1 та ТОВ «РЕДМЕД», ФОП КОСТЕНКОМ М.В., ПП «МЕДІСАН», ФОП НЕСТЕРОВИМ О.О., ТОВ «ЛЕДУМ», ТОВ «ВОЛЕС» у складі тендерних пропозицій на Торги № 2, інформації, зібраної Відділенням в ході розслідування Справи, Відділенням були виявлені обставини, які свідчать про вчинення ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП КОСТЕНКА М.В. (надалі - Учасники торгів) порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Торгів № 1 та Торгів № 2 (надалі разом - Торги).
За результатами розгляду справи №2/01-12-19 адміністративна колегія Відділення прийняла Рішення № 27-р/к, яким постановила:
1. Визнати, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕДМЕД» (ідентифікаційний код - 40725442) та ФІЗИЧНА ОСОБА - ПІДПРИЄМЕЦЬ КОСТЕНКО МАКСИМ ВІКТОРОВИЧ (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі у процедурі закупівлі, проведеної КОМУНАЛЬНОЮ УСТАНОВОЮ «ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР КРОВІ» ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ по закупівлі «Медичне обладнання, фармацевтична продукція та засоби гігієни» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2018-01-25-001700-а).
2. За порушення вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕДМЕД» (ідентифікаційний код - 40725442) штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
3. За порушення вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ФІЗИЧНУ ОСОБУ - ПІДПРИЄМЦЯ КОСТЕНКА МАКСИМА ВІКТОРОВИЧА (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
4. Визнати, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕДМЕД» (ідентифікаційний код - 40725442) та ФІЗИЧНА ОСОБА - ПІДПРИЄМЕЦЬ КОСТЕНКО МАКСИМ ВІКТОРОВИЧ (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі у процедурі закупівлі, проведеної КОМУНАЛЬНОЮ УСТАНОВОЮ «ЖИТОМИРСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР КРОВІ» ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ по закупівлі «Система ВК; пробірка з гелем 7 мл.; пробірка (з активатором) 5 мл. - ДК 021:2015 - 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні» (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-09-05-000115-а).
5. За порушення вказане в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕДМЕД» (ідентифікаційний код - 40725442) штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
6. За порушення вказане в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накласти на ФІЗИЧНУ ОСОБУ - ПІДПРИЄМЦЯ КОСТЕНКА МАКСИМА ВІКТОРОВИЧА (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
ФОП Костенко М.В. не погодився із зазначеним рішенням відповідача та звернувся до господарського суду з позовом про його скасування в частині, що стосується законних прав та інтересів позивача, а саме пунктів 1, 3, 4, 6. Позивач вважає, що Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що відповідно до ст. 59 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" є підставою для визнання недійсним та скасування оскаржуваного рішення в судовому порядку.
Свої вимоги позивач обґрунтовував наступним.
Так, позивач вказував, що виробництво медичних приладів та торгівля ними особливо у такій сфері як служба крові, має специфічні особливості, що відрізняють їх від інших видів торгівлі товарами, все це дає підстави розглядати вказану діяльність як специфічний вид господарської діяльності, що потребує необхідних спеціальних знань в цій сфері.
Стосовно наявності спільної господарської діяльності у вигляді причетності позивача до ТОВ «РЕДМЕД» позивач вказував, що дійсно між позивачем та третьою особою існували господарські відносини у вигляді участі у підприємстві у якості співзасновника, а фактично, Костенко М.В. враховуючи багаторічний досвід роботи у сфері медицини (з 2004 року), здійснював дорадчу функцію у ТОВ «РЕДМЕД», яке є офіційним представництвом в України великого закордонного виробника медичних приладів та витратних матеріалів для апаратів переливання крові. При цьому, позивач є самостійним суб`єктом господарської діяльності, на меті у якого є отримання прибутку від провадження своєї основної діяльності у якості ФОП. Тому, на думку позивача, наявність господарських відносин між особами жодним чином не може свідчити про наявність узгоджених дій, оскільки позивач та третя особа мають кожен своїх замовників товарів, кожен заінтересований в пошуку нових покупців, задля отримання прибутку, що є складовою стабільності та розвитку підприємства, а участь в одному тендері зумовлюється виключно характерністю предмету закупівлі у вигляді вузько профільованого товару. Позивач наголошував на тому, що участь у заснуванні підприємства ТОВ «РЕДМЕД» та одночасне здійснення діяльності у якості ФОП є конституційним правом позивача закріпленим у ст.42 Конституції України, та жодним чином не встановлює і не доказує фактів спотворення результатів торгів.
Щодо використання спільних телефонних номерів, позивач вказував, що ТОВ    «РЕДМЕД» завжди надавало номер телефону Костенка М.В. з метою можливості зв`язку безпосередньо із особою, що компетентна у питаннях торгівлі медичними товарами для служби крові (спеціалізовані товари) серед інших учасників та засновників ТОВ «РЕДМЕД».
Стосовно використання спільної IP - адреси позивач зазначав, що інтернет-простір є вільно доступними будь-якій особі, тому будь-яка особа має право вносити або публікувати свою інформацію за потребою, у тому числі використовуючи один і той самий комп`ютер. Позивач та третя особа можуть здійснювати свою господарську діяльність за однією і тією ж самою адресою, оскільки є співзасновниками ТОВ    «Редмед». На думку позивача, вихід до Інтернету з однієї IP-адреси, яка не має жодного відношення до позивача та третьої особи (виходячи з відсутності договорів про телекомунікаційні послуги наданих відповідачем), не є безумовним свідченням узгодженості дій між цими особами.
Також, позивач наголошував, що в оскаржуваному рішенні адміністративної колегії відповідачем не з`ясовано наявність спільних економічних інтересів позивача та третьої особи при участі у цих торгах, не досліджено можливість впливу позивача та третьої особи на господарську діяльність одне одного, механізм та способи такого впливу, не досліджено наявності на ринку аналогічних послуг, їх доступності та цін.
Враховуючи викладене, позивач просив суд скасувати Рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 14.03.2019 №27-р/к у справі №2/01-12-19 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, що стосується законних прав та інтересів позивача, а саме пунктів 1, 3, 4, 6.
Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що Відділенням було встановлено, що при реєстрації на електронному майданчику для участі у Торгах ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенко М.В. вказали одну контактну особу - Костенко Максима Вікторовича (листи ТОВ «ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН» (вх. від 17.09.2018 № 249кі та від 12.10.2018 № 284кі)). Згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.01.2019 № 1004840110 та № 1004840129 (станом на момент проведення Торгів) одним із засновників ТОВ «РЕДМЕД» (з часткою 50 % в статутному фонді) є Костенко Максим Вікторович . Крім цього, Костенко Максим Вікторович є директором ТОВ «РЕДМЕД». Зазначене також підтверджується листом ТОВ «РЕДМЕД» (вх. від 21.09.2018 № 4443). Отже, враховуючи той факт, що директором та одним із засновників ТОВ «РЕДМЕД» є Костенко Максим Вікторович , який одночасно приймав участь у Торгах як окремий учасник - ФОП Костенко М.В., свідчить, що між Учасниками торгів не може бути належної конкуренції під час їх спільної участі у закупівлях, а також про обізнаність Учасників торгів щодо ведення господарської діяльності, зокрема, щодо участі у Торгах.
В ході аналізу інформації, наданої ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенком М.В., Відділенням було встановлено наявність господарських відносин, а саме: відповідно до договору від 20.09.2016    №20-09/16 ФОП Костенко М.В. є постачальником виробів медичного призначення та медичного обладнання для ТОВ «РЕДМЕД». Отже, враховуючи пов`язаність відповідачів через господарські відносини щодо постачання медичного обладнання, ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенко М.В. мали можливість бути обізнані з діяльністю один одного та доступу до інформації один одного, в тому числі й щодо участі у Торгах, що в свою чергу підтверджує спільне ведення господарської діяльності, спільність інтересів та пов`язаність зазначених суб`єктів господарювання та відсутність між ними змагальності під час участі у Торгах.
При реєстрації на електронному майданчику для участі у Торгах ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенко М.В. зазначили спільний номер телефону, а саме: (096)129-80-46 (листи ТОВ    «ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН» (вх. від 17.09.2018 № 249кі та від 12.10.2018 № 284кі)). Також, зазначений номер телефону міститься на фірмових бланках, на яких надавалися документи, що входили до складу тендерних пропозицій Учасників торгів, поданих для участі у Торгах № 2. Вищенаведений номер телефону використовує у господарській діяльності ТОВ «РЕДМЕД» (лист вх. від 21.09.2018 № 4443). Крім того, на вказаних фірмових бланках Учасників торгів додатково зазначено ще один спільний номер телефону: НОМЕР_3. Відповідно до листів ТОВ «РЕДМЕД» (вх. від 21.09.2018 № 4443) та ФОП Костенка М.В (вх. від 10.09.2018 № 4154) номер телефону: (050) 402-85-07 належить Костенку Максиму Вікторовичу . Таким чином, відповідач наголошував, що зазначене свідчить про спільне здійснення Учасниками торгів господарської діяльності та про наявність доступу до інформації про господарську діяльність один одного, а також про сприяння в обміні інформацією між ними під час підготовки до участі у Торгах, при тому, що Учасники торгів повинні були конкурувати на зазначених торгах.
Відповідно до інформації ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРОЗОРРО» (листи від 21.08.2018 № 206/2386/03 та від 06.09.2018 № 206/2612/03), Учасники торгів подавали свої тендерні пропозиції для участі у Торгах з одного електронного майданчика, а саме: Держзакупівлі.Онлайн, оператором якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН». ДП «ПРОЗОРРО» листами від 21.08.2018 № 206/2386/03 та від 06.09.2018 № 206/2612/03 повідомило, що вхід до системи «Prozorro» під час проведення аукціону Учасниками торгів здійснювався: в Торгах № 1 з IP-адреси - 185.210.85.162; в Торгах № 2 з IP-адреси - 176.38.0.50. Завантаження тендерних пропозицій та вхід до системи «Prozorro» під час проведення аукціону з однієї IP-адреси також свідчить про узгодженість дій ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенка М.В. під час підготовки та участі у Торгах. Окрім того, погоджену поведінку Учасників торгів підтверджує синхронність дій у часі (завантаження тендерних пропозицій в один день та з незначним проміжком часу (Торги № 1 - 17 хвилин, Торги № 2 - 2 хвилини)), яка, зважаючи на її системність не може вважатись випадковим збігом обставин, оскільки учасниками Торгів для підготовки тендерних пропозицій надається строк не менше ніж п`ятнадцять днів.
За інформацією ТОВ «МЕРЕЖА ЛАНЕТ» (лист вх. від 08.01.2019 № 121) у періоди проведення Торгів № 1 та Торгів № 2 ІР-адреса 176.38.0.50 виділена у користування фізичній особі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з листами ТОВ «РЕДМЕД» (вх. від 21.09.2018 № 4443) та ФОП Костенка М.В. (вх. від 10.09.2018 № 4154 та від 12.09.2018 № 4232) приміщень у володінні або користуванні ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенка М.В. за адресою: АДРЕСА_1 протягом 2017-2018 років не було. ФОП Костенко М.В. (листом вх. від 22.01.2019 № 370) повідомив, що з фізичною особою ОСОБА_6 має «відносини сугубо особистого характеру» (мова оригіналу). ТОВ «РЕДМЕД» (листом вх. від 08.02.2018 № 750) зазначило, що з фізичною особою ОСОБА_6 «не було жодних фінансових, договірних відносин. Один із засновників ТОВ «РЕДМЕД» має сугубо особисті відносини з громадянином ОСОБА_6 » (мова оригіналу).
Також, ТОВ «БЕЛВЕСТ» (лист вх. від 06.11.2018 № 320кі) було надано інформацію щодо особи, якій була виділена в користування ІР-адреса 185.210.85.162 у період 13.02.2018 з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. (період входу Учасниками торгів до системи «Prozorro» під час проведення аукціону у Торгах № 1) та адреси, за якою надавались такі послуги (абзац 35 Рішення № 27-р/к). Однак, відповідно до інформації ФОП Костенка М.В (вх. від 10.09.2018 № 4154 та від 12.09.2018 № 4232) приміщень у володінні або користуванні ФОП Костенка М.В. за адресою: АДРЕСА_2 протягом 2017-2018 років не було.
Відповідач наголошував, що наведені вище обставини є прямим свідченням пов`язаності ТОВ «РЕДМЕД» та ФОП Костенка М.В., зокрема, спільної підготовки, завантаження тендерних пропозицій на Торги, участі у Торгах та ведення ними спільної господарської діяльності.
Заперечуючи проти решти доводів позивача, відповідач вказував, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію (пункт 14 Постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства»). Правове значення для кваліфікації дій суб`єктів господарювання - учасників торгів як антиконкурентних узгоджених дій має фактична відсутність змагання внаслідок узгодження учасниками відповідної поведінки. Для встановлення факту вчинення антиконкурентних узгоджених дій достатньо довести наявність факту обміну інформацією між суб`єктами господарювання - учасниками торгів. Обмін інформацією між суб`єктами господарювання - учасниками торгів є порушенням у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, якщо такий обмін призводить до повідомлення двох чи більше учасників дій про подальшу поведінку. Таким чином, вже сама узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу і, в даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Враховуючи викладене, Відділення наголошувало, що Рішення № 27-р/к є законним і обґрунтованим, а доводи позовної заяви необґрунтованими.
Окрім того, відповідач вказував, що відповідно до статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Двомісячний строк на оскарження ФОП Костенком М.В. Рішення № 27-р/к закінчився 20.05.2019 (включно). Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.
У письмових поясненнях по справі (вх.25057 від 21.10.2019    р.) третя особа вказувала, що ТОВ «Редмед» сплатило штрафні санкції за рішенням Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, а тому, на думку третьої особи, враховуючи обґрунтування відповідача, на позивача було накладено штраф двічі за одне і теж саме порушення, що є неприпустимим. Третя особа підтримала доводи позивача та просила суд позов задовольнити.
У відповіді на відзив (вх.    25611 від 24.10.2019    р.) позивач зазначав, що ним не заперечується, що Костенко М.В. приймав участь у торгах, проте прямі докази узгоджених дій з боку позивача та третьої відсутні. Кожний із учасників торгів діяв як самостійний суб`єкт господарської діяльності з особистим комерційним інтересом. Позивач не погоджується із відсутністю змагальності між учасниками торгів, адже з урахуванням того, що товар був однаковим, торги могли б відбутись лише за умови різних цінових пропозицій, як і сталося. Позивач наполягав, що дії відповідача при винесенні рішення мали виключно формальний та бездоказовий характер, а твердження є ефемерними.
Також, представником позивача було подано клопотання про поновлення строку позовної давності (вх. 25612 від 24.10.2019    р.), в якому позивач визнає факт пропуску строку на звернення до суду з позовом про оскарження рішення відповідача, просить суд визнати поважними причини пропущення строку позовної давності та поновити (збільшити) строк позовної давності для звернення до Господарського суду Харківської області Костенко     М .В. із позовом у зазначеній справі.
В обґрунтування поданого клопотання позивач вказував, що 02.08.2019 позивач звернувся із претензією до AT «Укрпошта», у якій зазначив, що 28.07.2019 року на адресу у АДРЕСА_5 (офіційна адреса: АДРЕСА_4 ) надійшов рекомендований лист з направленим оскаржуваним рішенням. Зазначений лист виявлено дитиною у поштовій скринці. А отже, 28.07.2019    р. - позивач визнає як дату за якої він мав можливість дізнатись про виникнення обов`язків.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив про те, що позивач не скористався своїм правом на оскарження Рішення № 27-р/к від 14.03.2019    р. у встановлений законом строк, а закінчення присічного двохмісячного строку на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, визначеного частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" виключає можливість перевірки доводів відповідача (у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції) щодо законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.
Позивач в обґрунтування апеляційної скарги зазначив наступне.
Так, апелянт зазначає, що судом у оскаржуваному рішенні невірно зазначено про те, що позивачем визнавався пропущеним строк позовної давності. Позивач у клопотанні (вх. №25612 від 24.10.2019 року) не просив поновлювати або збільшувати строк позовної давності, про просив суд визнати іншу дату для відліку часу на оскарження рішення відповідача, а саме - 28.07.2019 року.
Також апелянтом в апеляційній скарзі наведені вищевказані доводи в обґрунтування своєї позиції по справі, викладені ним у позовній заяві.
Відповідач у відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечує, вказує про відсутність в матеріалах справи належних доказів отримання позивачем оскаржуваного рішення відповідача саме 28.07.2019 року, а також наводить в обґрунтування своїх заперечень на доводи апеляційної скарги вищезазначені аргументи, викладені ним у відзиві на позовну заяву.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно п.п. 1 та 2 частини першої статті 7 ЗУ    "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Статтею 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Згідно наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №6102225022967 (а.с. 67), яким було направлено за адресою позивача Рішення №27-р/к, позивач отримав копію Рішення 20.03.2019    р. Таким чином, двомісячний строк на оскарження ФОП Костенком М.В. Рішення № 27-р/к закінчився 20.05.2019 (включно). В той же час, позивач звернувся з даним позовом лише 30.09.2019    р.
Відповідно до частини першої    статті 60 ЗУ «Про захист економічної конкуренції»    заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Відповідно до абзацу першого, другого, третього та п`ятого пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» (далі - Постанова) у застосуванні припису частини першої    статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також частини другої    статті 47 цього Закону господарським судам    слід враховувати, що за цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Згідно з пунктом 21 вказаної Постанови господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні    статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті    47    та частиною першою статті    60    названого    Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.
Отже, передбачений цією статтею строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється, а закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів. Вимоги з приводу незаконності або необґрунтованості рішення заявлені після закінчення зазначеного строку не беруться до уваги.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду про те, що строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України не може бути поновлено, а також із твердженням місцевого господарського суду про те, що клопотання позивача (вх. 25612 від 24.10.2019    р.), в якому останній просить суд визнати поважними причини пропущення строку позовної давності і поновити (збільшити) такий строк для звернення суду - задоволенню не підлягає.
Колегія судді відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом у оскаржуваному рішенні невірно зазначено про те, що позивачем визнавався пропущеним строк позовної давності, а також про те, що позивач у клопотанні (вх. №25612 від 24.10.2019 року) не просив поновлювати або збільшувати строк позовної давності, про просив суд визнати іншу дату для відліку часу на оскарження рішення відповідача, а саме - 28.07.2019 року.
Так, як вбачається з тексту клопотання (вх. №25612 від 24.10.2019 року) (а.с. 125), позивач просив суд саме визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити (збільшити) цей строк. Крім того, в тексті клопотання позивачем зазначено про те, що 
А тому, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не просив суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строк позовної давності - не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
Посилання позивача на претензію від 02.08.2019    р. до АТ    «Укрпошта» щодо не отримання позивачем 28.07.2019    р. рекомендованого листа №6102228427640 жодним чином не спростовують факт отримання позивачем 20.03.2019    р. Рішення № 27-р/к (рекомендоване поштове повідомлення №6102225022967, на якому міститься підпис отримувача). 
Також, посилання відповідача на ту обставину, що договір про надання правничої допомоги ним було укладено лише 27.09.2019 року, а отже, на думку позивача, раніше він не мав можливості отримати належну та кваліфіковану правову допомогу - також не приймаються судом як обґрунтовані, оскільки час укладання договору про надання правничої допомоги жодним чином не впливає на перебіг строку, встановленого законом для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету.
Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд констатує, що позивач не скористався своїм правом на оскарження Рішення № 27-р/к від 14.03.2019    р. у встановлений законом строк, а закінчення присічного двохмісячного строку на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, визначеного частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" виключає можливість перевірки доводів відповідача (у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції) щодо законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 серпня 2019 року у справі 922/3685/18, від 23 квітня 2019 року у справі 910/6538/18, від 08 липня 2019 року у справі 915/756/18.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Костенка Максима Вікторовича не підлягають задоволенню.
Щодо інших аргументів сторін, колегія суддів зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в постанові суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). 
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2019 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.02.2020

Головуючий суддя                                                                    В.І. Сіверін

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін