Справа № 165/1900/19  Провадження №33/802/9/20 	Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП  	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюка В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 вересня 2019 року 

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 19 год. 35 хв. 10 липня 2019 року в с. Лішня Іваничівського району Волинської області, керував автомобілем марки «ЗАЗ-110377», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та упереджено з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Викладені судом висновки у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає те, що судом було порушене право на захист, справа була безпідставно розглянута за його відсутності. Просить поновити пропущений з поважних причин строк, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
З врахуванням того, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, з постановою від 26 вересня 2019р. ознайомився 15 жовтня 2019 року, при цьому апеляційну скаргу подав 18 жовтня 2019 року, тому строк апеляційного оскарження постанови слід поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. 
Не знайшло свого підтвердження заперечення ОСОБА_1 про неповідомлення його судом першої інстанції про час та місце розгляду протоколу, оскільки в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки на 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 (а.с. 16).
Справа апеляційним судом неодноразово відкладалась, в тому числі і на 16 січня 2020 року для надання можливості ОСОБА_1 надати до апеляційного суду докази, що виклик на судовий розгляд в Нововолинський міський суд на 15 годину 26 вересня 2019 року отримав не він, а інша особа, як про це зазначає апелянт у своїй скарзі. Однак таких доказів суду надано не було, ОСОБА_1 на судове засідання 16 січня 2020 року не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив.
Відтак, доводи апелянта про порушення суддею місцевого суду його права на захист є необґрунтованими, а тому суд відхиляє їх.
       Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 207111 від 10 липня 2019 року, перший керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В даному протоколі наявний підпис особи, яка притягається до відповідальності, та зазначається, що з протоколом згідний. Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, за обставин викладених у протоколі, стверджується також висновком щодо результатів медичного огляду (а.с. 4).
Крім цього, поясненнями ОСОБА_2 підтверджується, що останній бачив як ОСОБА_1 керував автомобілем, та помітив, що водій мав явні ознаки сп`яніння. 
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується й іншими доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, рапортом помічника чергового Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області (а.с. 3).
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що автомобіль ОСОБА_1 "ЗАЗ-110377" постійно знаходиться у нього з березня 2019, так як він має право керування, а у ОСОБА_1 травмована рука. Того дня, 5 або 10 липня 2019р., точної дати не пам`ятає, він разом із ОСОБА_4 і ОСОБА_1 повертались цим автомобілем додому, останні вживали алкогольні напої.
Коли закінчився бензин він пішов в пошуках пального, у ОСОБА_1 просив залишатися на місці. Коли повернувся із бензином приблизно о 20 годині ОСОБА_1 не було, автомобіль стояв зачиненим. Пізніше приблизно о 23 годині цього ж дня дізнався зі слів останнього, що до нього під`їхали працівники поліції, вимагали документи на транспортний засіб, яких не було, за що наклали штраф, після цього повезли на експертизу, хоча той не заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що дійсно сидів в автомобілі спереду, бо вмикав габарити.
Пояснення зазначеного свідка не спростовують інших доказів наявних в матеріалах справи та оцінених судом апеляційної інстанції відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 не був на місці, тобто не являється безпосереднім очевидцем обставин подій, адже в цей час відлучався у пошуках пального до автомобіля, а винуватість ОСОБА_1 доводиться наведеними вище доказами.
Також судом апеляційної інстанції неодноразово (тричі) викликались працівники поліції, які здійснювали освідування водія, однак на даний час вони згідно повідомлення керівника відділу поліції, перебувають в зоні ООС.
Наведені письмові та інші матеріали у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП доведені в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги останнього, що автомобілем не керував суд розцінює як намагання уникнути відповідальності. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 26 вересня 2019 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 вересня 2019 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                          В.А. Подолюк