Справа № 137/1386/19 
Провадження № 33/801/74/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року                                                                                                  м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката - Грудецького В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
встановив :

04 жовтня 2019 року о 02 год 50 хв. у місті Вінниці на АД М12 378 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Огляд на стан сп`яніння проводився 04 жовтня 2019 року у лікаря нарколога в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», за висновком якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а .с. 2).
Про вчинене адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП працівником поліції було складено протокол серії ОБ № 206971 від 04 жовтня 2019 року (а. с. 2).
Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384, 20 грн судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за частиною першою статті 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначав, що інспектором патрульної поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням статей 256,266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, протокол складено не за місцем зупинки транспортного засобу, не вказано точне місце вчинення правопорушення із зазначенням адреси, не вказані ознаки сп`яніння, відсутній підпис свідка, не роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, протокол складено раніше складення висновку лікаря нарколога, оригінал протоколу містить дописки, суд не встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та його винуватості у вчиненому, а саме факту керування ним транспортним засобом та руху транспортного засобу в момент зупинки.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Грудецького В.Ю., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.
Відповідно до вимог статей  245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої  статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (пункт 2.9 «а» ПДР України).
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до пунктів 2,4,6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктом 8 розділу 2 Інструкції передбачена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Саме у цьому направленні поліцейський вказує виявлені ознаки сп`яніння у результаті огляду водія транспортного засобу.
Огляд ОСОБА_1 проводився 04 жовтня 2019 року о 03 год 10 хв лікарем наркологом ОСОБА_2 в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» на підставі направлення поліцейського від 04 жовтня 2019 року, про що зазначено у висновку №2675.
За змістом п. 4 розділу 3 Інструкції метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Відповідно до пунктів, 15, 16, 19, 20 розділу 1 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що було доведено матеріалами справи:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 206971 від 04 жовтня 2019 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в КП ВОНД «Соцітерапія», висновок №2675;
висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №2675 від 04 жовтня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного в присутності інсперктора роти №1 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Вейта С.В., згідно з яким ОСОБА_1 станом на 03 год 10 хв 04 жовтня 2019 року перебуває в стані алкогольного сп`яніння (аналіз на Alcotest 6820 -1,28 ‰ , Alcotest 6820 - 1,61‰ ); 
рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Вейта С.В. від 16 жовтня 2019 року (а.с.4).
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 206971 від 04 жовтня 2019 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, за наявності запису про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , від підпису протоколу.
Протокол складено за місцем знаходження КП ВОНД «Соціотерапія» (вул. Пирогова,109-В, м. Вінниця), в якому проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого складено висновок № 2675 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Протокол складено 04 жовтня 2019 року о 03 год 25 хв, тобто після проведення огляду ОСОБА_1 : 04 жовтня 2019 року о 03 год 10 хв, що відображено у висновку № 2675.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в протоколі підпису свідків не приймаються судом до уваги, оскільки огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я, тоді як огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків є обов`язковим у разі його проведення на місці зупинки транспортного засобу поліцейським відповідно до п.6 розділу 2 Інструкції. 
Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Будь-яких зауважень до змісту протоколу, заперечень щодо дій поліції ОСОБА_1 в протоколі не зазначав та підтвердив у наданих письмових поясненнях та в суді апеляційної інстанції, що добровільно погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Наявність на оригіналі протоколу серії ОБ № 206971, що міститься в матеріалах справи, дописки олівцем в пункті «місце проживання (перебування)» населеного пункту «с.Лукашівка» не свідчить про те, що поліцейським при оформленні протоколу було порушено вимоги п.7 розділу 2 Інструкції № 1395, оскільки не доведено, що такий запис було вчинено поліцейським, при цьому усі реквізити протоколу були заповнені відповідно до п. 6 Інструкції №1395 чорнилом синього кольору.
Неповнота адреси місця проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є суттєвою обставиною, і не спростовує встановлених фактичних обставин справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Суд розглянув справу з дотриманням вимог ч.2 ст. 276 КУпАП за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилання ОСОБА_1 на недоведеність обставин руху автомобіля та його управління ним апеляційний суд розцінює критично, оскільки вони спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП за відсутності належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у присутності захисника-адвоката Грудецького В.Ю. Права ОСОБА_1 , передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП не порушено, оскільки останньому достовірно було відомо, починаючи з 15 листопада 2019 року про слухання справи про притягнення його до адміністративної відповідальності в суді, проте правами щодо з`явлення клопотань ОСОБА_1 скористався лише після закінчення розгляду справи.
Так, ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03.04.2008, Заява N 3236/03, § 41) визначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не мають значення для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, яке ставиться останньому у вину.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.В. Міхасішин