Ухвала 
 
14 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 184/305/16-ц
провадження № 61-481ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2016 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
 
На обґрунтування позову Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зазначило, що 19 вересня 2012 року  ОСОБА_1 стала клієнтом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» шляхом проходження ідентифікації та ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», внаслідок чого отримала кредитну картку «Універсальна». 01 червня 2013 року ОСОБА_1 було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої вона отримала кредит у розмірі 9 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тому за кредитним договором № б/н, станом на 27 липня 2018 року, утворилась заборгованість.
Ураховуючи викладене, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 222 427 грн 59 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 18 319 грн 38 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 193 040 грн 23 коп., штрафу у розмірі 500 грн, штрафу у розмірі 10 567 грн 98 коп. та судовий збір.
 
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2012 року у розмірі 7 959 грн 31 коп.
У іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2012 року у розмірі 7 959 грн 31 коп. скасовано, позов в цій частині задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2012 року у розмірі 3 305 грн 70 коп.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У грудні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту, процентів та штрафів, і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
 
За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.
 
Ціна позову у цій справі становить 222 427 грн 59 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*500=960 500).
 
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, справи є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
 
Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення постановлено судом апеляційної інстанції після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.
 
У касаційній скарзі зазначено, що дана справа має виняткове значення для Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».
 
За змістом підпунктів в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
 
Посилаючись на наявність зазначеної обставини, Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», разом з тим, не додано до касаційної скарги доказів, які б її підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.
 
Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих прав, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей. 
 
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року ухвалені у малозначній справі, то вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року.
 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк