Постанова
Іменем України
18 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 466/5638/18
провадження № 61-6749св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Відділ приватизації житла Шевченківського району в особі Ліквідаційної комісії відділу приватизації державного житлового фонду, 
третя особа:  Львівське комунальне підприємство «Янів-405»,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Снігур Галини Михайлівни на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року у складі судді Левика Я. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Відділу приватизації житла Шевченківського району в особі Ліквідаційної комісії відділу приватизації державного житлового фонду про визнання та скасування наказу та свідоцтва про право власності.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року відкрито провадження у справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 19 липня 2018 року представник ОСОБА_2   - ОСОБА_4   подав апеляційну скаргу.  
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 19 липня 2018 року залишено без змін.
13 лютого 2019 року представник ОСОБА_3 - Снігур Г. М. подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - Снігур Г. М. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року - відмовлено.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини п`ятої статті 370 ЦПК України, апеляційний суд виходив з того, що доводи апеляційної скарги Снігур Г. М. в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року є аналогічні (тотожними) доводам апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на цю ж ухвалу. В апеляційних скаргах наведені ті ж підстави для зміни підсудності справи, яким суд апеляційної інстанції дав оцінку в постанові від 30 листопада 2018 року.
Короткий зміст вимог касаційних скарг 
28 березня 2019 року представника ОСОБА_3 - адвоката Снігур Г. М. подала касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, просила ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та справу направити до суду апеляційної інстанції для прийняття її апеляційної скарги та розгляду по сутті. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року, відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано справу.
У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , яка відноситься до Сихівського району м. Львова, та згідно територіальної підсудності, справа належить до юрисдикції Сихівського районного суду м. Львова. 
Цей позов повинен був бути пред`явлений за місцем реєстрації відповідача. Оскаржувана ухвала постановлена Шевченківським районним судом м. Львова з порушенням правил територіальної підсудності, а тому підлягає скасуванню.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представника ОСОБА_3 - адвокат Снігур Г. М., подала апеляційну скаргу, проте суд апеляційної інстанції незаконно відмовив у відкритті, так як її апеляційна скарга за змістом аналогічна (тотожна) доводам апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року, та вважає, що таким чином її позбавили доступу до справедливого суду. 
Доводи інших учасників справи
25 квітня 2019 року надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду -без змін. 
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у березні 2019  року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзив на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
Згідно з частиною п`ятою статті 370 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що доводи апеляційної скарги Снігур Г. М. в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 липня 2018 року є аналогічні доводам апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на цю ж ухвалу, оскільки в обох апеляційних скаргах викладено однакові підстави для зміни підсудності справи, яким суд апеляційної інстанції дав оцінку в постанові від 30 листопада 2018 року.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року викладено висновок щодо підсудності цієї справи.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Відділу приватизації житла Шевченківського району в особі Ліквідаційної комісії відділу приватизації державного житлового фонду про визнання недійсними та скасування Наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради «Про оформлення права спільної часткової власності на нежитлові приміщення (підвал) будинку на АДРЕСА_2 » від 29 квітня 2009 року № 985-НЖ-Ш, свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення від 29 квітня 2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення (підвал) площею 52,0 кв. м (реєстраційний номер майна 27237738) від 08 травня 2009 року.
Спір виник з приводу нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень (підвал) площею 52,0 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Львова.
Тому, відмова у відкритті апеляційного провадження, відповідає частині п`ятій статті 370 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи скарги про порушення норм процесуального права є необґрунтованими.
Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Снігур Галини Михайлівни залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
 
   С. О. Погрібний
 
    В. В. Яремко