РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року
м. Рівне

Справа № 949/1858/19
Провадження № 22-ц/4815/223/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий суддя: Гордійчук С.О.
судді: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.
учасники справи: 
заявник : Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут"
боржник : ОСОБА_1 
розглянувши у в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 грудня 2019 року, ухваленого в складі судді Сидоренко З.С., у м. Дубровиця,у справі № 949/1858/19 ,
в с т а н о в и в :
13 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" подало до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання.
       Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 грудня 2019 року відмовлено ТОВ «Рівнегаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з газопостачання.
       Ухвала мотивована тим, що заявник не додав до заяви належний документ, що підтверджує сплату судового збору.
В поданій на ухвалу апеляційній скарзі, заявник посилаючись на її незаконність, порушення судом вимог процесуального права, заявник просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд допустив надмірний формалізм у застосуванні процесуального законодавства,що суперечить принципу верховенства права. Суд не врахував, що законодавством не встановлено спеціальних вимог щодо часового обмеження при проведенні оплати судового збору у разі звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Вважає, що Товариством дотримано всі вимоги щодо заповнення платіжного доручення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену у п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційна скарга розглядається у письмовому проваджені без виклику учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником порушені вимоги п. 1 ч. 3 ст. 163 щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а саме: до заяви не додано належний документ, що підтверджує сплату судового збору. Зокрема, суд вказав, що заявником 
Такі висновки ґрунтуються на положеннях процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Стаття 163 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються : документ що підтверджує сплату судового  збору
Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини 1 статті 6 Закону "Про судовий збір").
Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.
Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а уданому випадку заяви про видачу судового наказу є, зокрема, відомості про те, яка саме позовна заява/заява/скарга/дія оплачується судовим збором.
Крім того, судом встановлено, що з 01 жовтня 2019 року змінились реквізити рахунку Дубровицького районного суду для зарахування надходжень до державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір» та назва рахунку.
Із доданої до заяви ксерокопії платіжного доручення №1250 від 29 липня 2019 року про сплату судового збору, вбачається, що вона не містить відомостей проте, яку саме заяву/дію оплатив заявник. Крім того, судовий збір у сумі 192,10 грн зарахований на недіючий рахунок суду, оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду лише 13 грудня 2019 року. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що додане до заяви платіжне доручення №1250 від 29 липня 2019 року не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.
В зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, застосувавши п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо обмеження у доступі до суду не є слушними. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст.ст.368,367, 374,5,381-384  ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" залишити без задоволення.
Ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 20 лютого 2020 року .

Головуючий суддя :

Судді :