Справа № 463/1728/13-ц                        Головуючий у 1 інстанції: Шеремега Г.І. 
Провадження № 22-з/811/2/20         Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія: 30

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі: 
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши у місті Львові заяву Заступника прокурора Львівської області Сірик Д.С про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою Заступника прокурора Львівської області на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року у справі за позовом прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Львівської області звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови. Просить вирішити питання розподілу судових витрат.
Оскільки відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року у задоволенні позову прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій відмовлено. 
Рішення суду оскаржив Заступник прокурора Львівської області.
Постановою Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено.                        
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року скасовано та постановлено нову постанову про задоволення позову.
Визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , яка здійснена ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 21.11.2008.
   Визнано недійсним договір купівлі-продажу гаража під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 від 11.12.2008, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
   Визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , яка здійснена ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12.12.2008.
   Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 . 
Проте, ухвалюючи постанову, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до п.п. 6  п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як встановлено з матеріалів справи, з позовною заявою до Личаківського районного суду м.Львова прокурор Личаківського району м.Львова звернувся 04.04.2013.
Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції станом на 2013 рік) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1147 грн.
В редакції ЗУ «Про судовий збір» на 2013 рік за подання до суду позовів немайнового характеру підлягав до сплати судовий збір в розмірі 0,1 мінімальної заробітної плати, що становив 114, 70 грн.
Оскільки в позовній заяві, з урахуванням збільшення позовних вимог, прокурором Личаківського району м.Львова було заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, до сплати за апеляційну скаргу підлягав судовий збір в розмірі 688 грн 20 коп. (т.1 а.с. 92)
Проте встановлено, що при поданні апеляційної скарги Прокуратурою Львівської області сплачено 10 572 грн судового збору.
Згідно положень п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, суд ухвалою вирішує питання про повернення надміру сплаченого судового збору.  
Відповідно до ч.2 ст.78 Бюджетного кодексу України, казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України. Державне казначейство України веде облік всіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів стягнення, погодженим з відповідними фінансовими   органами, здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.
Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 в користь Прокуратури Львівської області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 688 грн 20 коп, а також Прокуратурі Львівської області підлягає поверненню надміру сплачений судовий збір в сумі 9 883 грн. 80 коп. 
Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 268, 270, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Прокуратури Львівської області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 688 грн 20 коп.
           Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова повернутиПрокуратурі Львівської області частину судового збору в сумі 9 883 грн. 80 коп. як надміру сплаченого по платіжному дорученню №2520 від 16 листопада 2018 року.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.02.2020

Головуючий    
                                           
Судді