П О С Т А Н О В А
     І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
 13 лютого 2020 року                                                                                              місто Київ 
 
                                                                                       справа № 753/13473/19
                                                                                   провадження №22-ц/824/2565/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.
 
позивач -ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
 
розглянув  у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Каліушка Ф.А.,
   у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,-
В С Т А Н О В И В:
 
            Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року повернуто позивачу зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Не погоджуючись з ухвалою про повернення зустрічного позову, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати  ухвалу суду про повернення зустрічного позову, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі посилався на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він скористався своїм процесуальним правом та подав до суду зустрічний позов про визнання права  власності, в порядку поділу спільного майна подружжя, на 1/2 частину  земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташована в Київській області, Броварський р-н, Семиполківська сільська рада (державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЙ №444489) та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована на території Колощинської сільської ради кадастровий номер 3222782600:05:042:0193. 
Зустрічна позовна заява була обґрунтована тим, що під час перебування у шлюбі сторонами було набуто нерухоме майно, однак позивачкою ОСОБА_1   у позовні заяві не зазначено весь обсяг майна набутого подружжям. Оскільки суд під час розгляду справи має встановити обсяг спільно нажитого майна, зустрічний позов підлягав прийняттю до спільного розгляду з первісним.    
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Антонюк С.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.  
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 та гаражного боксу  загальною площею 38,60 кв.м. АДРЕСА_2 .
Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 29 серпня 2019 року  відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк - п`ятнадцять днів, з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження,  для подання відзиву на позовну заяву /а.с.60-61/.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви  направлена Дарницьким районним судом м.Києва 29 серпня 2019 року на адресу відповідача /а.с.62/ 
Відповідач ОСОБА_3 отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву  особисто в приміщенні суду  лише 17 вересня 2019 року, що підтверджується власноручною розпискою відповідача вчиненою в матеріалах справи /а.с.65/.
2 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов, в якому просиввизнати право власності, в порядку поділу спільного майна подружжя, на 1/2 частину  земельної ділянки, площею 0,1000 га, що розташована в Київській області, Броварський р-н, Семиполківська сільська рада (державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЙ №444489) та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована на території Колощинської сільської ради кадастровий номер 3222782600:05:042:0193 /а.с.100-103/. 
 Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що предмет зустрічної позовної заяви за її об`єктним складом виключає таку обов`язкову ознаку прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом як можливість виключення у разі задоволення такого позову повного або часткового задоволення первісного позову з огляду на обсяг об`єктів предмету спору за зустрічним позовом, що виходить за межі предмету первісного позову. Крім того, врахував місцезнаходження нерухомого майна, що є  предметом зустрічного позову, який виключає розгляд такого позову Дарницьким районним судом м.Києва в межах цього провадження, оскільки зобов`язує  до зміни виключної підсудності розгляду справи. 
Колегія суддів  не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Предметом спору у цій справі є поділ майна набутого подружжям за час шлюбу.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,  визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Зважаючи на те, що обидва позови взаємопов`язані, оскільки виникають з одних правовідносин щодо поділу майна подружжя (сімейних правовідносин), спільний їх розгляд є доцільним, так як при вирішенні спору про  поділ майна подружжя суди мають встановити обсяг спільно нажитого  майна, тому висновок суду про повернення зустрічної позовної заяви позивачу є помилковим.
Суттєвим при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову у цій справі є те, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3   є взаємопов`язаними, виникають з одних правовідносин, а тому  посилання суду на те, що предмет зустрічного позову за  його об`єктним складом виключає  таку обов`язкову ознаку прийняття зустрічного позову, як можливість  виключення у разі задоволення такого позову повного або часткового задоволення первісного позову, є необґрунтованим. 
Посилання  суду першої інстанції на те, що  предметом зустрічного позову є майно , яке не знаходиться у Дарницькому районі, що виключає розгляд такого позову Дарницьким районним судом м.Києва, та зобов`язує до зміни виключної підсудності, є безпідставними, оскільки самі по собі такі обставини не можуть бути підставою для  повернення зустрічної позовної заяви.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому така ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, 
суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  -  задовольнити.
Ухвалу  Дарницького  районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019  року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.    
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

  Суддя-доповідач:                                                       О.І. Шкоріна
 
  Судді:                                                                         Л.Д. Поливач
 
                                                                                      А.М. Стрижеус