Ухвала
24 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 134/1548/18
провадження № 61-14322ск19
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданою адвокатом Пинзарем Ігорем Віталійовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» про визнання правочинів недійсними, 
ВСТАНОВИВ:
22 липня 2019 року подана касаційна скарга  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підписана адвокатом Пинзарем І. В., на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 5 серпня 2019 року поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року у даній справі, касаційну скаргу залишено без руху та надано десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків. 
ОСОБА_1 необхідно було подати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 2 819,20 грн. ОСОБА_2 необхідно було подати до суду докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, та документ про сплату судового збору у розмірі 2 819,20 грн. 
Копію ухвали суду від 5 серпня 2019 року адвокатом Пинзарем І. В., який діє в інтересах заявників, отримано 16 жовтня 2019 року, а  ОСОБА_1 - 18 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнанні судом неповажними. 
Особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.
Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 5 серпня 2019 року заявникамидокументів про сплату судового збору не надано, ОСОБА_2 доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не подано, що є підставою для визнання касаційної скарги в частині оскарження судового рішення  ОСОБА_1 неподаною та повернення її заявнику, і для відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_2 постанови суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_2 постанови Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року.
Касаційну скаргу в частині оскарження ОСОБА_1 постанови Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2019 року вважати неподаною і повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити адвокату Пинзару Ігорю Віталійовичу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                     С. О. Карпенко