Справа № 359/9231/19                                            Головуючий в суді 1 інстанції - Саранюк Л.П.
Провадження № 33/824/631/2020                                                        Доповідач       -       Орел А.І.

  П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
27 січня 2020 року                                                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -           
 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Як зазначено в постанові суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 508469, встановлено, що 14.09.2019 о 14 год. 40 хв. по вул. Київський шлях, 1 д у м. Бориспіль Київської області гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» держаний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.
 На дану постанову особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт ОСОБА_1 зазначає, що фактично справа не розглядалася, замість цього суд просто виготовив постанову з шаблону. Апелянт вказує, що фабула протоколу не відповідає складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що на місці запинки транспортного засобу їй не було належним чином запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції повідомили їй, що прилад для визначення стану сп`яніння у них не працює. Також, апелянт вказує, що свідки залучилися лише для підпису у протоколі і залучилися після складання протоколу. ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.  
 
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
Судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянуто матеріали справи та їм дана належна юридична оцінка.
 
Так, судом встановлено, що 14.09.2019 о 14 год. 40 хв. по вул. Київський шлях, 1 д у м. Бориспіль Київської області гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» держаний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.
 
З даними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що їй не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та те, що вона не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд знаходить безпідставними та не обґрунтованими.
 
З переглянутого при апеляційному розгляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_1 було запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою сертифікованого приладу "Драгер", однак своїми діями ОСОБА_1 всіляко ухилялася від цього, не продувала трубку приладу, внаслідок чого їй було запропоновано проїхати до медичного закладу. Однак, і в медичному закладі ОСОБА_1 аналогічним чином ухилялася від проходження огляду на стан сп`яніння, не продувала трубку приладу "Драгер", хоча і працівниками поліції, і медичними працівниками їй неодноразово роз`яснювався порядок проходження огляду з допомогою приладу "Драгер". ОСОБА_1 випускала повітря не в трубку приладу "Драгер", а поза ним, або продувала нетривалий проміжок часу, що унеможливлювало проведення тесту.
 
Вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінено, як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та знаходить їх обґрунтованими.
 
У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає не лише за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, але й за відмову  в проходженні в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.
 
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та знаходить за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, без змін.
 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року щодо неї, без змін.
 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
 
С У Д Д Я :