У Х В А Л А
20 січня 2020 року
м. Київ
 
Справа № 160/8324/19
Провадження № 11-20заі20
Суддя Великої Палати Верховного Суду Прокопенко О. Б.,перевіривши матеріали апеляційної скарги Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі – Центр) на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року в зразковій адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центу про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Центру щодо відмови йому у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – Управління) оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;
- зобов`язати Центр підготувати та надати до Управління нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень Постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 17 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив.
Не погодившись із таким рішенням, Центр подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) встановлено вимоги до апеляційної скарги, однак подана апеляційна скарга не відповідає вимогам, зазначеним у цій статті.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
Центр не додав цього документа, водночас заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Клопотання мотивоване відсутністю бюджетних асигнувань на 2020 рік для органів військового управління, тому командування Центру на теперішній час не має можливості сплатити судовий збір. 11 січня 2020 року Центр підготував та направив заявку до командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із частиною другою статті 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року 
№ 3674-VI«Про судовий збір» (далі – Закон № 3674-VI), ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача – фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отже, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
Проте матеріали апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав і відповідних доказів щодо неможливості сплати Центром судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року. За таких обставин його клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VIпередбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу складає 1921 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VIза подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VIза подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Таким чином, розмір належного до сплати за подання Центром апеляційної скарги судового збору становить 2 305,20 грн (1921•0,4•2•150%).
Реквізити для справляння судового збору: отримувач коштів – УК у Печер.                      р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету – 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»), призначення платежу – 101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), на рішення від (дата оскарження справи) по справі (номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду де розглядається справа). 
За таких обставин апеляційна скарга Центру потребує усунення зазначених недоліків.
Відповідно до статті 298 КАС до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Ураховуючи наведене та вимоги частини другої статті 298 і статті 169 КАС, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків. 
Апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169КАС).
Керуючись статтями 133, 169, 296–298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Великої Палати Верховного Суду  
УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року.
2. Залишити без руху апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року.
3. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.
4. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя Великої Палати
Верховного Суду                                                                               О. Б. Прокопенко