ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/10169/15
адміністративне провадження №К/9901/28099/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль"»
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року (суддя Данилишин В.М.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року (судді: Желтобрюх І.Л. (головуючий), Мамчур Я.С., Шостак О.О.) 
у справі № 826/10169/15
за позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі                           Головного управління ДФС у м. Києві
до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль"»
про надання дозволу на погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2015 року Державна податкова інспекція у Голосіївському районі                           Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ, контролюючий орган) звернулася до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль"» (далі - ШЕУ «Магістраль»), в якому просила надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває в податковій заставі згідно з актом опису майна від 05 лютого 2013 року № 64/19-106.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від         19 травня 2016 року, адміністративний позов задовольнив: надав дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ШЕУ «Магістраль» за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна від 05 лютого 2013 року, у межах податкового боргу в розмірі 121    785,18 грн.
Судові рішення мотивовані тим, що у зв`язку з відсутністю коштів на банківських рахунках відповідача та наявністю безперервного податкового боргу, - єдиним можливим способом погашення заборгованості є заходи щодо продажу майна, яке перебуває у податковій заставі. 
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ШЕУ «Магістраль» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ДПІ. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 10 червня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.
ДПІ не скористалася своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
23 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що 09 січня 2013 року ДПІ склала та направила на адресу відповідача податкову вимогу № 44 на загальну суму 5342,86 грн.
З метою погашення податкового боргу контролюючий орган прийняв рішення про опис майна у податкову заставу від 05 лютого 2013 року № 133/19-112 та склав акт опису майна від 05 лютого 2013 року № 64/19-106 на суму 247 345,09 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада             2014 року у справі № 826/10619/14 з ШЕУ «Магістраль» стягнуто заборгованість у розмірі 154 693,18 грн.
На підставі вищезазначеного судового рішення ДПІ оформила інкасові доручення та направила їх до банківських установ, у яких відкриті розрахункові рахунки відповідача. Однак усі вони повернулися без виконання через відсутність коштів на рахунках ШЕУ «Магістраль».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
За змістом пунктів 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
За положеннями пунктів 89.1-89.3 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права, і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Вичерпний перелік підстав звільнення майна платника податків з податкової застави визначено пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України та включає в себе: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкротства.
Таким чином, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що часткова сплата податкового боргу не може бути підставою до звільнення майна з податкової застави.
За змістом пунктів 95.1, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. 
Як вбачається з матеріалів справи, на час прийняття у справі судового рішення по суті доказів погашення відповідачем податкового боргу до суду не надано.
При цьому на підставі пояснень представника відповідача в судовому засіданні суд апеляційної інстанції встановив, що останній не заперечував того факту, що з моменту складання акта опису майна підприємства у податкову заставу наявність заборгованості не переривалась.
Таким чином, у зв`язку з наявністю у ШЕУ «Магістраль» заборгованості, кошти, що ним сплачувалися, зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого заборгованість відповідача перед бюджетом зменшилась і станом на 10 травня 2016 року становила 22 539,38 грн, що підтверджується даними картки облікового рахунку та довідкою про грошові зобов`язання та податковий борг від 11 травня 2016 року № 1469/26-5 17-24, однак не переривалась.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій,  що у зв`язку з відсутністю коштів на банківських рахунках ШЕУ «Магістраль» та наявністю безперервного податкового боргу, - єдиним можливим способом погашення заборгованості є заходи щодо продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.
Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 

П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль"» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                        І.А. Гончарова

Судді                                        І.Я. Олендер

                                                                                                              Р.Ф. Ханова