ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.	Справа № 520/8731/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., повний текст складено 29.10.19 року по справі № 520/8731/19
за позовом        Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут"      
до       Головного Управління Державної казначейської служби у Харківській області                  
про визнання протиправним та скасування попередження,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Національний науковий центр Харківський фізико-технічний інститут звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов`язань № 07-25/3352 від 09.08.2019 року, посилаючись на той факт, що попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов`язань № 07-25/3352 від 09.08.2019 року є незаконним та підлягає скасуванню.
23 жовтня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову Національного наукового центру Харківський фізико-технічний інститут  до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування попередження відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на неповне з`ясування всіх обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, незастосування ст.669 Цивільного кодексу України та консультації спеціаліста,  що призвело до неправильного вирішення справи. 
Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну каргу, з викладених підстав вважає рішення суду першої інстанції правомірним та законним, тому  просить відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від по справі 520/7831/19 залишити без змін.
Представник позивача в судовому засіданні, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на законності  та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом встановлено, що 21.05.2019 року між Національним науковим центром Харківський фізико-технічний інститут (Покупець) та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» (Постачальник) укладено договір № 4пз, згідно якого Постачальник зобов`язаний поставити, а Покупець прийняти і оплатити код згідно ДК 021:2015 09130000-9 нафта і дистиляти (бензин марки А-95, бензин марки А-92 та дизельне паливо).
Відповідно до специфікації та календарного плану поставки партії товару щомісячно до вказаного договору кількість бензину А-95 11500 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., кількість бензину А-92 11500 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,00 грн., кількість дизельного палива 10000 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., на загальну сума 911640 грн. з ПДВ, на 2019 бюджетний рік.
Позивач вищевказаний договір разом із додатками до нього відповідно до вимог бюджетного законодавства України був зареєстрований в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківської області.
В подальшому, позивач зареєстрував в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківської області зміни до бюджетного зобов`язання, відповідно до додаткової угоди №1 від 03.07.2019 року.
Відповідно до змінених бюджетних зобов`язань на 2019 рік за договором постачання було визначено кількість бензину А-95 у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., у період 02.07.2019 року по 31.12.2019 року кількість 9100 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн., кількість бензину А-92 у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,00 грн., у період 02.07.2019 року по 31.12.2019 року кількість 9100 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 29,00 грн. кількість дизельного палива у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2000 л. по ціні за 1л. з ПДВ 27,96 грн., у період 02.07.2019 року по 31.12.2019 року кількість 6413 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн. на загальну сума 911618 грн. з ПДВ.
Також, позивачем була надана на реєстрацію до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області додаткова угода №3 від 07.08.2019 року до вищевказаного договору.
Відповідно до змінених бюджетних зобов`язань на 2019 рік за договором постачання було визначено кількість бензину А-95 у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., у період 02.07.2019 року по 06.08.2019 року кількість 1300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн., у період 07.08.2019 року по 31.08.2019 року кількість 1300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 28,00 грн., у період 01.09.2019 року по 31.12.2019 року кількість 6500 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн., кількість бензину А-92 у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,00 грн., у період 02.07.2019 року по 06.08.2019 року кількість 1300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 29,00 грн., у період 07.08.2019 року по 31.08.2019 року кількість 1300 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,00 грн., у період 01.09.2019 року по 31.12.2019 року кількість 6500 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 29,00 грн., кількість дизельного палива у період 21.05.2019 року по 01.07.2019 року 2000 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., у період 02.07.2019 року по 06.08.2019 року кількість 1000 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн., у період 07.08.2019 року по 31.08.2019 року кількість 1000 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 28,00 грн., у період 01.09.2019 року по 31.12.2019 року кількість 4413 л. по ціні за 1л. з ПДВ - 30,00 грн.
Як зазначено відповідачем, при перевірці поданих документів в електронної системі проведення закупівель «Prozorro» були виявлені порушення п.5 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме при зменшенні ціни за одиницю товару, сума договору про закупівлю не була зменшена пропорційно узгодженому зменшенню ціни за одиницю товару на весь обсяг закупівлі товарів на 2019 рік, тоді як за Законом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім визначених випадків, зокрема: узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг).
Так, згідно Додатку 1 до вказаної додаткової угоди ціна за одиницю товару на період з 07.08.2019 по 31.08.2019 була зменшена лише стосовно частини товару, і в той же час була збільшена на період з 01.09.2019 року по 31.12.2019 року.
На підставі ч.1 п.21 ст.116 Бюджетного кодексу України, ч.2 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», п.2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 20 березня 2012 року за № 419/20732, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області не зареєструвало зобов`язання та склало попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов`язань № 07-25/3352 від 09.08.2019 року, запропонувавши у термін до 19.08.2019 року надати письмове повідомлення щодо усунення вчиненого порушення.
В подальшому, позивачем прийнято протокольне рішення щодо внесення змін від 20.08.2019 розмішене в електронній системі проведення закупівель «Рrоzоrrо», позивач відмінив інформацію щодо змін, оприлюднених додатковою угодою №3 від 07.08.2019 року.
Позивач, вважаючи попередженням про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та реєстрації зобов`язань №07-25/2076 протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача щодо відмови у реєстрації зобов`язання, встановленого неналежного виконання позивачем бюджетного законодавства та правомірності попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов`язань № 07-25/3352 від 09.08.2019 року
Колегія суддів погоджується  з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з приписами Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1280 від 12 жовтня 2011 року управління Казначейства відповідно до покладених на них завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснюють реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, контроль за: дотриманням розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами вимог законодавства у сфері закупівель в частині наявності, відповідності та правильності оформлення документів; застосовують або здійснюють заходи впливу за порушення бюджетного законодавства.
Управління Казначейства в установленому порядку мають право: повертати без виконання документи, подані розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами і стягувачами у передбачених законодавством випадках; надавати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а також складати протоколи про порушення бюджетного законодавства учасниками бюджетного процесу, на підставі яких зупиняти в межах повноважень, передбачених законом, операції з бюджетними коштами, а також ініціювати призупинення бюджетних асигнувань; звертатись до суду, в тому числі у разі виявлення порушень бюджетного законодавства.
Отже, на відповідача покладені обов`язки контролю відповідності та правильності оформлення документів у сфері закупівель.
Згідно статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження (пункт 6); бюджетне зобов`язання - це будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (пункт 7); розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету Пункт 47).
Стаття 22 Бюджетного кодексу України передбачає, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.
Згідно статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
Згідно п.3 ч.1 статті 46 Бюджетного кодексу України однією зі стадій виконання бюджету за видатками є взяття бюджетних зобов`язань.
Відповідно до п.1, п.7 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.
Згідно статті 48 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів. Порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів визначається Міністерством фінансів України.
Згідно пункту 1.1 Порядку №309 орган Казначейства здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України та з урахуванням вимог Закону України "Про міжнародні договори України", законодавства у сфері закупівель, інших актів законодавства України, що не суперечать бюджетному законодавству, та цього Порядку.
Пунктом 1.4 Порядку №309 визначено, що реєстрація бюджетних зобов`язань в електронній формі - це процедура внесення даних про бюджетні зобов`язання і бюджетні фінансові зобов`язання розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) до системи Казначейства засобами електронного документообігу з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" і Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Згідно пункту 2.3 Порядку №309 органи Казначейства звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру.
Згідно з п. 2.9 Порядку №309 органи Казначейства не реєструють зобов`язання у разі відсутності документів, які підтверджують факт взяття бюджетного зобов`язання.
Згідно пункту 2.8 Порядку №309 у разі змін умов бюджетних зобов`язань (додаткові договори, розірвання договору тощо) розпорядник бюджетних коштів повинен протягом 7 робочих днів з дати їх виникнення подати до органів Казначейства Реєстр та/або Реєстр фінансових зобов`язань і відповідні підтвердні документи щодо уточнення реквізитів та показників таких бюджетних зобов`язань.
Відповідно до п.21 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме порушення порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань, включаючи необґрунтовану відмову в реєстрації або несвоєчасну реєстрацію бюджетних зобов`язань.
Пунктом 5 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг).
Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 21.05.2019 року позивач уклав договір № 4пз з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» (далі-Договір). Згідно п.1.1., 1.2 Договору було визначено постачання бензину А-95, А-92 та дизельного палива (ДК 021:2015 0913000-9) у кількості 11500 л., 11500 л., 10000 л., по ціні за 1л. з ПДВ - 27,96 грн., 27,00 грн., 27,96 грн. (відповідно) на загальну суму 911640 грн. з ПДВ. на 2019 бюджетний рік. Відповідно до п.2.2. Порядку, 21.05.2019 року позивач зареєстрував в Головному управлінні відповідні бюджетні зобов`язання на 2019 рік. 
Так, предметом договору (зареєстрованого зобов`язання) було постачання визначеної кількості пального на зазначену суму з визначенням ціни за одиницю, згідно специфікації (додаток 1), та поставкою щомісяця відповідно до календарного плану (додаток2) на 2019 бюджетний рік.
З 23.05.2019 по 12.06.2019 позивач подавав до Головного управління фінансові зобов`язання на умовах зареєстрованого Договору.
12.07.2019 року позивач зареєстрував в Головному управлінні зміни до бюджетного зобов`язання, відповідно до додаткової угоди №1 від 03.07.2019. Відповідно до змінених бюджетних зобов`язань на 2019 рік за Договором постачання бензину А-95, А-92 та дизельного палива (ДК 021:2015 0913000-9) було визначено у кількості 11400 л., 11400 л., 8413 л., по ціні за 1л. з ПДВ - 30 грн., 29грн., 30 грн. (відповідно) на загальну сума 911618 грн. з ПДВ.
17.07.2019 року у відповідності до зареєстрованих змін Позивач подав до Головного управління фінансові зобов`язання згідно Реєстру №266, що були зареєстровані у встановленому порядку.
09.08.2019          року позивачем через систему дистанційного обслуговування клієнтів була надана на реєстрацію до Головного управління додаткова угода №3 від 07.08.2019 до Договору та видаткова накладна № 0140/0002635 від 07.08.2019 (бюджетні фінансові зобов`язання) з платіжним дорученням № 983 на суму 99500,00          грн. за 3600л. пального (по цінам за 1л. з ПДВ - 28,00 грн., 27,00 грн., 28,00 грн.) (відповідно).
При перевірці поданих документів в електронної системі проведення закупівель «Prozorro» були виявлені порушення п.5 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме при зменшенні ціни за одиницю товару, сума договору про закупівлю не була зменшена пропорційно узгодженому зменшенню ціни за одиницю товару на весь обсяг закупівлі товарів на 2019 рік, тоді як за Законом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім визначених випадків, зокрема: узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг). 
Крім того, згідно Додатку 1 до додаткової угоди №3 ціна за одиницю товару на період з 07.08.2019 по 31.08.2019 була зменшена лише стосовно частини товару, і в той же час була збільшена на період з 01.09.2019 по 31.12.2019, що призвело до не пропорційного зменшення суми договору, при узгодженому зменшенні ціни за одиницю товару на 2019 бюджетний рік, що призводило до не пропорційного зменшення суми договору, при узгодженому зменшенні ціни за одиницю товару на 2019 бюджетний рік.
У випадках визначених п.2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012р. за №419/20732 (далі-Порядок) органи Казначейства зобов`язання та/або фінансові зобов`язання не реєструють, а застосовують заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України.
Так, на підставі ч.1 п.21 ст.116 Бюджетного кодексу України, ч.2 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», п.2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 р. № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 20 березня 2012 р. за N 419/20732, Головне управління не зареєструвало зобов`язання та попередило Позивача про порушення бюджетного законодавства, запропонувавши у термін до 19.08.2019 року надати письмове повідомлення щодо усунення вчиненого порушення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови у реєстрації зобов`язання.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016р. № 3302- 06/34307-06, яким було роз`яснено, що сторони договору про закупівлю можуть внести зміни до договору у разі узгодженої зміни ціни в бік зменшення без зміни кількості (обсягу) та якості товару, у тому числі за одиницю товару.
Крім того, згідно  протокольного рішення щодо внесення змін від 20.08.2019 у розміщеному в електронній системі проведення закупівель «Prozorro», саме позивач скасував інформацію щодо змін, оприлюднених додатковою угодою №3 від 07.08.2019.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 117 Бюджетного кодексу України, за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу - попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів.
Приписи ч. 1 ст. 118 Бюджетного кодексу України визначають, що попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства.
Так, відповідачем, як суб`єктом наділеним повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства, встановлено неналежне виконання позивачем бюджетного законодавства.
Відповідно до ч. 2    ст. 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцію    та законами України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач під час винесення попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства щодо взяття та/або реєстрації зобов`язань № 07-25/3352 від 09.08.2019 року діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.2    ст.2 КАС України,  а тому колегія судів не вбачає в даному випадку порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час судового розгляду справи відповідачами доведено обґрунтованість та правомірність винесення спірного попередження № 07-25/3352 від 09.08.2019 року.
Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції консультації спеціаліста, надану позивачу на запит 702/2019, колегія суддів відхиляє, з огляду на  некоректність  поставленого питання у запиті, оскільки договір із загальною ціною укладався на певну кількість товару з визначенням цини за одиницю на 2019 бюджетний рік, тому узгодження ціни товару в бік зменшення повинно застосовуватись до всієї кількості товару відповідно до Договору. 
За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можнарозуміти як таку, щовимагаєпоясненьдетальноївідповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чидотримався суд свогообов`язкуобґрунтовуватирішенняможерозглядатисялише в світліобставинкожноїсправи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Національного наукового центру Харківський фізико-технічний інститут.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 520/8731/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	О.І. Сіренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  21.01.2020 року