Ухвала
 
24 січня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 372/1030/15-ц
провадження № 61-1027ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Малого приватного підприємства «Рубікон», ОСОБА_27 про визнання недійсними розпоряджень та державних актів на право власності на землю, витребування земельних ділянок та визнання права власності, треті особи - ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 10 січня 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Враховуючи, що постанову Київським апеляційним судом прийнято
05 грудня 2019 року, повний текст її складено 09 грудня 2019 року, останнім днем строку на касаційне оскарження судових рішень у даній справі є 08 січня 2020 року.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження указаних судових рішень, посилаючись на те, що копію повного тексту постанови суду апеляційної інстанції у цій справі отримано заявником лише 13 грудня 2019 року, проте доказів на підтвердження дати вручення їй копії постанови не надає.
Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не підтверджено належними доказами отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови саме 13 грудня 2019 року. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення вищезазначених недоліків, зокрема подання доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявником.
Крім того, вищевказана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року становив 1 218,00 грн.
Згідно пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час звернення до суду з позовом)
за подання до суду позовної заяви майнового характеру (витребування майна ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654,00 грн).
Згідно з підпунктом 2 пунктом 1 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Як вбачається зі змісту касаційної скарги заявник оскаржує рішення та постанову в частині що стосуються вимог до ОСОБА_1 , а саме вимог майнового характеру (витребування земельних ділянок, що перебувають у володінні ОСОБА_1 , з незаконного володіння) та вимог майнового характеру (скасування запису про право власності ОСОБА_1 на ці земельні ділянки).
 
Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного майна в оскаржуваній частині (земельних ділянок, що перебувають у володінні ОСОБА_1 ), заявнику необхідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору та сплатити його, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, але не більше 7 308,00 грн.
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення вищезазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                       І. Ю. Гулейков