РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року
м. Рівне

Справа № 556/2085/19
Провадження № 22-ц/4815/229/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               головуючого судді – Шимківа С.С.,
               суддів:         – Боймиструка С.В., Гордійчук С.В.
        секретар судового засідання – Шептицька С.С.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1  – ОСОБА_3  на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року (постановлену у складі судді Поровського В.А.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину вчиненого під впливом насильства, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Володимирецькому районному суді перебуває справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину вчиненого під впливом насильства.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року відкладено підготовче судове засідання по справі на 03 лютого 2020 року на 10 год 00 хв.
Стягнуто з представника позивача адвоката Невідомського Олександра Анатолійовича штраф як захід процесуального примусу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 грн.
Попереджено, відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, ОСОБА_3 про недопущення вчинення дій, які можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами та уважатися підставою для вжиття заходів процесуального примусу.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 надано в судове засідання заяву про відкладення судового розгляду справи на іншу дату, оскільки вказує, що зайнятий в іншому судовому засіданні по кримінальній справі №561/580/19, хоча доказів на підтвердження вказаної обставини до суду не надав.
Такі дії спрямовані на безпідставне, умисне затягування розгляду справи, і розцінюються як зловживання процесуальними правами, враховуючи, що представником позивача не надано доказів на підтвердження його участі в іншому судовому засіданні, тому наявні підстави для застосування заходів примусу у виді накладення штрафу за зловживання процесуальними правами.
02 січня 2020 року ОСОБА_3 подано до суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить про скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду, в частині стягнення з нього штрафу як заходу процесуального примусу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.
Вказує, що у поданому ним клопотанні про відкладення розгляду справи він вказав єдиний унікальний номер справи, яка була призначена до розгляду раніше ніж дана справа: 561/580/19.
Стаття 44 ЦПК України містить вичерпний перелік зловживань процесуальними правами і розширеному трактуванню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив причини неявки, які судом визнані поважними.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.
На розгляді у Володимирецькому районному суді перебуває справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину вчиненого під впливом насильства.
Ухвалою Володимирецького районного суду від 20 листопада 2019 року призначено підготовче судове засідання у справі на 10 год 18 грудня 2019 року.
18 грудня 2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Невідомським О.А. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з його участю в цей час в розгляді кримінальної справи № 561/580/19, яка була призначена до розгляду раніше.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , заявляючи належним чином вмотивоване клопотання про відкладення розгляду справи, вчиняє дії, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи.
Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Частиною 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.
Відповідно до ст.148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання доказів без поважних причин.
З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.
Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.
Апеляційний суд не вбачає у діях адвоката, які полягали у поданні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його участю у розгляді іншої справи, що була раніше призначена до розгляду, зловживання наданими йому правами, з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.
Обставин, які б вказували на те, що дії представника спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи відсутні. 
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки в діях представника ОСОБА_1 немає ознак зловживання наданими процесуальними правами, правові підстави для накладення на нього, в порядку ст. 148 ЦПК України, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відсутні.
За таких умов оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 – ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 грудня 2019 року, в частині накладення на представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_3 штрафу, як заходу процесуального примусу скасувати.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя                          С.С. Шимків

Судді:                                                 С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук