У Х В А Л А 
23 січня 2020 року
м. Київ
справа № 515/89/18
провадження № 61-1535 ск 20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області, Татарбунарської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання прав забудовника, визнання протиправними та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В :
11 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження. Скаржник просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Одеським апеляційним судом прийнято постанову 11 листопада 2019 року, повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2019 року та оприлюднено                                   02 грудня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення припадав на 25 грудня 2020 року (з урахуванням вихідних днів), а зі скаргою звернувся 11 січня 2020 року.
Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
З огляду на те, що касаційна скарга подана ОСОБА_1 після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і вона не порушує питання про поновлення цього строку касаційна скарга підлягає залишенню без руху. 
Отже, заявнику необхідно подати суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин для поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім цього, скаржником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті                     392 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір.
Згідно із підпунктом 7 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України                                             «Про судовий збір» за подання до суду першої інстанції                                                                                                                                                                    позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом (дві немайнові вимоги) у січні 2018 року.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1 762 грн.
Оскільки спір у цій справі є немайновим, тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 2 819, 20 грн (1762 х 0,4 = 704, 80 х 2) х 200%.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, частинами другою та третьою статті 393 Цивільного процесуального кодексу України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали: 
У випадку не усунення у встановлений термін недоліку, касаційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.
Роз`яснити ОСОБА_1 що у випадку невиконання вимог ч.3 ст. 393 ЦПК України у відкритті касаційного провадження може бути відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                            В. М. Сімоненко