Справа № 308/11089/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвокатки Сідун О.С., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О.С,

в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Згідно постанови,13.09.2019 приблизно о 21 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «УАЗ 452А», д/н НОМЕР_1 , по вул. Слави, 16 «а», у м. Ужгороді, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним у встановленому законом порядку в Закарпатському обласному наркологічному диспансері (далі – ЗОНД) оглядом, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху (далі – ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Сідун О. С. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду, порушенням права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, порушенням принципу верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, оскільки в ньому: не зазначено прізвища та адреси свідків, за участі яких, відповідно до ст. 266 КУпАП, повинен проводитись огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; відсутнє пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; не зазначено, які технічні пристрої використовувались при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, хоч у матеріалах справи міститься DVD-диск з відеозаписом. Зазначає, що в акті медичного огляду № 260 щодо ОСОБА_1 , а саме в п. 18, не вказано: чітко за допомогою якого саме пристрою проводилось тестування освідчуваної особи; номера пристрою; дати останньої повірки; сертифікат стандартизації. При цьому, вказує на те, що майже всі записи в акті є нечитабельними, записані незрозумілі результати огляду, а в п. 25 «заключний діагноз» (який є обов`язковим і заключним для висновку) нічого не зазначено, тобто лікар так і не встановив заключний діагноз при огляді ОСОБА_1 .. Вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвокатки Сідун О.С., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; що апеляційний розгляд справи вже відкладався, у тому числі, за клопотанням сторони захисту; що при розгляді справи приймала участь захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О. С., яка вказував на те, що ОСОБА_1 відомо про час та місце судового засідання й вони не заперечують щодо розгляду справи без її участі.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 052414 підтверджено, що 13.09.2019 приблизно о 21 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «УАЗ 452А», д/н НОМЕР_1 , по вул. Слави, 16 «а», у м. Ужгороді, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога Закарпатського обласного наркологічного диспансеру на стан алкогольного сп`яніння № 260, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від № 260 від 13.09.2019, складеного лікарем ЗОНД ОСОБА_2 убачається, що направлений інспектором ОСОБА_3 19.09.2019 о 23 год. 05 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З указаного висновку також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду, про що свідчить його підпис (а. с. 2). 
З акту медичного огляду від 29.09.2019 убачається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується проведеним за допомогою приладу «Драгер» о 23 год. 05 хв. оглядом – результат огляду становив 1,95 %. 
З рапорту інспектора Шпака В. М. вбачається, що під час оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , зі слів останнього було встановлено, що він має посвідчення водія старого зразка, однак, під час перевірки не пред`явив його, у зв`язку з чим, було здійснено перевірку через ВЧС УПП по базі МВС, у результаті чого, встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, проте не зазначено серію та номер. Тому, щодо ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 3).
З рапорту інспектора Маркулинець Я. вбачається, що в базі даних НАІС ДАІ МВС відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а. с. 4).
З довідки інспектора Маркулинець Я. вбачається, що згідно облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорія на право керування транспортним засобом не отримував (а. с. 6).
З листа начальника РСЦ МВС в Закарпатській області Місароша М. вбачається, що згідно бази даних НАІС ДДАІ МВС України станом на 23.09.2019 ОСОБА_1 національне посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував (а. с. 7).
З розписки ОСОБА_1 вбачається, що останній зобов`язався залишити транспортний засіб марки «УАЗ 452 А», д. н. з. НОМЕР_1 , без порушень ПДР, за адресою м. Ужгород, вул. Слави, 18 (а. с. 8).
З копії постанови серії ДПО 18 № 757839 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 13.09.2019 о 21 год. 30 хв. по вул. Слави, 16-а, у м. Ужгород, ОСОБА_1 став учасником ДТП і, при цьому, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 9).
З копії протоколу серії БД № 052413 вбачається, що такий складено щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а саме за те, що 13.09.2019 о 21 год. 30 хв. по вул. Слави, 16-а, у м. Ужгород, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «УАЗ 452 А», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «ЗАЗ 110557», д. н. з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а. с. 10). 
Наявним у матеріалах справи відеозаписом із боді-камер поліцейських підтверджуються факти керування ОСОБА_1 автомобілем, наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та добровільного погодження ОСОБА_1 на проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а. с. 11). 
З наявної в матеріалах справи та доданої до апеляційної скарги копії Акту медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 260 від 13.09.2019 вбачається, що такий проведено за допомогою приладу драгер «Alcotest» 6820, і в результаті огляду о 23 год. 15 хв. у ОСОБА_1 виявлено 1,95 % проміле, а при повторному огляді о 23 год. 35 хв. – 1,92 % проміле (а. с. 32).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор УПП в Закарпатській області Шпак В. В. був упереджений при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О. С., під час розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку та Акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалась захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О. С., під час розгляду справи апеляційним судом.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Шпака В. В. та лікаря ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також підписання ним протоколу та висновку медичного огляду, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду. 
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при розгляді справи відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005, а оскаржувана постанова є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду, порушенням права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, порушенням принципу верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи й вищезазначеними доказами, у тому числі, й відеозаписом із місця події. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд враховує і те, що в апеляційній скарзі не вказується на те, які саме порушення були допущені судом першої інстанції при розгляді справи й у чому саме такі порушення полягають. При цьому, враховується те, що під час розгляду справи судом першої інстанції приймала участь захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О. С., а Спіров В. В. був належним чином повідомлений про такий розгляд, що також спростовує доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол не відповідає вимогам ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, оскільки в ньому: не зазначено прізвища та адреси свідків, при яких відповідно до ст. 266 КУпАП повинен проводитись огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; відсутнє пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; не зазначено, які технічні пристрої використовувались при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, хоч у матеріалах справи міститься DVD-диск з відеозаписом, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження і не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам КУпАП. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі передбачені цією нормою відомості, які є необхідними. При цьому, апеляційний суд вважає, що зазначення в протоколі відомостей про свідків відповідно до ст. 256 КУпАП є необхідним лише при наявності таких, а відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції присутність свідків при проходженні водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не є обов`язковою. Також апеляційний суд враховує і те, що відсутність пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи, з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право відмовитися надавати будь-які пояснення, будь-яким чином не свідчить про невідповідність протоколу вимогам КУпАП, як і відсутність у протоколі даних про технічні пристрої, які використовувались при складанні щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, наявність яких у протоколі також не передбачена вимогами ст. 256 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що в акті медичного огляду № 260 щодо ОСОБА_1 , а саме в п. 18, не вказано: чітко за допомогою якого саме пристрою проводилось тестування освідчуваної особи; номера пристрою; дати останньої повірки; сертифікат стандартизації, - апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про недійсність проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння й не жодним чином не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, апеляційний суд враховує те, що: зі змісту вказаного Акту вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою приладу драгер «Alcotest» 6820; лікарі закладу охорони здоров`я при проведенні огляду осіб (водіїв) на стан алкогольного сп`яніння використовують ті пристрої, які їм видані й передбачені чинним законодавством; в матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час проходження огляду ОСОБА_1 вказував на те, що огляд проводиться неналежним пристроєм чи вимагав будь-які документи на такий пристрій.
Із вищевказаних підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що майже всі записи в акті є нечитабельними, записані незрозумілі результати огляду, а в п. 25 «заключний діагноз» (який є обов`язковим і заключним для висновку) нічого не зазначено, тобто лікар так і не встановив заключний діагноз при огляді ОСОБА_1 .. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що зміст Акту є читабельним, з такого вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі, й за допомогою приладу драгер «Alcotest» 6820, лікарем встановлено стан сп`яніння ОСОБА_1 внаслідок вживання алкоголю, що підтверджується відомостями, зазначеними в п. 20 Акту, а в п. 25 зазначається заключний діагноз у разі проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу, яка в даному випадку не проводилась, що в свою чергу не є порушенням проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і також не свідчить про недійсність проведення його огляду. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР, та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокаткою Сідун О. С. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі, про виклик свідків чи витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :
       
апеляційну скаргу, яку подала захисник ОСОБА_1 – адвокатка Сідун О.С., залишити без задоволення. 

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан