Дата документу 10.02.2020 Справа № 937/9897/19
-

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 937/9897/19 
Провадження №22-ц/807/702/20 
Головуючий в 1-й інстанції – Бахаєв І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2019 року                                                         місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,  	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року, постановлену у м. Мелітополь у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі угоди є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,- 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі угоди є адвокат Бакуменко Сергій Анатолійович  до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - визнано неподаною та повернуто позивачу з усіма матеріалами, доданими до неї.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позовна заява повернута позивачу з підстав передбачених п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України, між тим позивачем у даній справі не було подано заяви про повернення позову, тому вказана ухвала є незаконною.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, визнаючи позов неподаним та повертаючи його позивачеві виходив з того, що у відповідності до п.3 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви.

Між з тим, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором позивача. Позов надіслано до суду поштою – 02.12.2019 року.

Справі присвоєно єдиний унікальний номер №937/9897/19 (а.с.29)

12.12.2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення позову. Відповідно до тексту клопотання воно подано у справі ЄУН №937/10121/19 про повернення позову ОСОБА_4 до Новомиколаївської сільської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином, встановлено, що клопотання про повернення позову від 12.12.2019 року подано в іншій справі ЄУН №937/10121/19 і помилково долучено до позову ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором позивача, ЄУН 937/9897/19.

Вказана інформація також підтверджується листом надісланим судом на адресу адвоката Бакуменко С.А. (а.с. 36) та доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оскільки зазначені в ухвалі суду підстави для повернення позову не відповідають дійсним обставинам справи, то вважати оскаржувану ухвалу суду такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства не можна.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття заяви.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 лютого 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С.В. Кухар

судді:                                                                                О.В. Крилова

О.З. Поляков