Справа № 991/1010/20
Провадження1-кс/991/1306/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року                                                                         м.Київ 

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві усну заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 під час розгляду справи № 991/1010/20 (провадження № 1-кс/991/1028/20) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, заявив відвід слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 , якому передана для розгляду зазначена скарга.
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 посилається на наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 , а саме, - слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 під час розгляду його скарги на бездіяльність НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, в рамках справи № 760/14439/19 (провадження 1-кс/991/1582/19) виявив некомпетентність та противоправно виніс неправосудне рішення, яким відмовив у задоволенні зазначеної скарги, чим порушив норми кримінального процесуального права та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є доказом упередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
В судовому засіданні, проведеному в дистанційному режимі відеоконференції, заявник ОСОБА_3 усну заяву про відвід підтримав з викладених в ній підстав та просив задовольнити в повному обсязі. 
Дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши думку заявника, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. 
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для  нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості  судді. 
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Що стосується доводів заявника щодо некомпетентності та противоправного винесення слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 неправосудної ухвали за результатами розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Отже, положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено перелік підстав, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, у випадку наявності яких згідно з ч.2 ст.80 КПК України слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Натомість, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а вказана заява фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 .
Як вбачається із заяви про відвід, скаржник обґрунтовує заяву про відвід та доводи щодо некомпетентності та упередженості слідчого судді ОСОБА_4 виключно незгодою з прийнятим рішенням даного слідчого судді за результатом розгляду його скарги в рамках справи № 760/14439/19 (провадження 1-кс/991/1582/19).
Крім того, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про особисту заінтересованість слідчого судді ОСОБА_4 в результатах розгляду скарги ОСОБА_3 або викликали обґрунтовані сумніви в його неупередженості, а незгода заявника із судовим рішенням слідчого судді не може бути підставою для його відводу.
Згідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Натомість, заявником належним чином не обґрунтовано, в чому полягає упередженість слідчого судді ОСОБА_4 в процесі розгляду справи № 991/1010/20 (провадження № 1-кс/991/1028/20) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення. 
Надані у судовому засіданні пояснення заявника щодо наявності доказів констатованої упередженості слідчого судді ОСОБА_4 фактично зводяться до оскарження процесуальних дій слідчого судді та незгоди з постановленою ним ухвалою за результатами розгляду справи № 760/14439/19 (провадження 1-кс/991/1582/19) та будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказаним не підтверджені та є надуманими.
Таким чином, обставини, якими заявник обґрунтовує підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , не пов`язані із виявом упередженості слідчого судді та не викликають сумнівів у його безсторонності при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, у справі № 760/14439/19 (провадження 1-кс/991/1582/19).
Сумніви заявника щодо наявності у слідчого судді ОСОБА_4  можливості неупереджено розглянути його скаргу та прийняти рішення мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Усна заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді ОСОБА_4 та оскарження прийнятого ним судового рішення, що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу судді.
Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду кримінального провадження.
З огляду на зазначене, слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду усної заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що доводи заявника ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні усної заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 слід відмовити. 
Керуючись ст.ст. 75, 81, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя 
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні усної заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1