ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2602/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання – Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса
на ухвалу     Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 р. 
по справі № 916/2602/19
за позовом Антимонопольного комітету України м. Київ
до Приватного підприємства “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область
про стягнення 7  280 000 грн.

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.
час та місце постановлення ухвали: 22.11.2019 р., м. Одеса, пр.-т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області

за участю представників сторін:
від Антимонопольного комітету України: Остапенко В.В.

          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 р. по справі № 916/2602/19 та призначено до розгляду.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
           Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 3 ст. 273 ГПК України.  
          У вересні 2019 р. Антимонопольний комітет України м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область про стягнення штрафу в сумі 3  640  000 грн. та пені в сумі 3  640  000 грн.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами розгляду справи № 20-26.13/85-17 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення від 02.11.2017 р. № 613-р про порушення Приватним підприємством “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техморгідстрой Миколаїв» м. Миколаїв законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» м. Київ послуг з технічного обслуговування.
          За порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції» на Приватне підприємство “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область  накладено штраф в сумі 3  640  000 грн. та нараховано пеню в сумі 3  640  000 грн. 
           22.11.2019 р. до Господарського суду Одеської області надійшла позовна  заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса, яке заявило самостійні вимоги на предмет спору про стягнення з Приватного підприємства “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 1  000  000 грн.  
          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса планувало прийняти участь у закупівлі Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» м. Київ послуг з обслуговування, проте Приватне підприємство “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область та Товариство з обмеженою відповідальністю «Техморгідстрой Миколаїв» м. Миколаїв своїми анти конкурентними узгодженими діями спотворили результати торгів, що призвело до втрати Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса прибутку у вигляді упущеної вигоди в сумі 1  000  000 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса повернуто на підставі ч. ч.  2, 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала мотивована тим, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору не стосуються предмету спору за первісним позовом, а задоволення цього позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. 
Не погодившись з наведеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса оскаржило її до Південно-західного апеляційного господарського суду.
В обґрунтування своїх вимог  Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса посилається на те, що первісний позов та позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору виникли із тих самих правових відносин – здійснення державної закупівлі з порушенням економічної конкуренції та є наслідком виконання рішення Антимонопольного комітету України від 02.11.2017 р. № 613 – р.
Отже, не надавши належної оцінки тому факту, що позовні вимоги третьої особи пов`язані з первісними позовними вимогами Антимонопольного комітету України м. Київ, Господарський суд Одеської області необґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. 
Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.
До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього кодексу.
За приписами ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом.
Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.
Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). 
Право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом і пред`являється він до первісного позивача. 
Крім того, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.
в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. 
Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. 
Тобто, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. 
При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт,                     з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
За таких обставин, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. 
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. 
Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові. 
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 р. у справі № 916/3245/17.
Спір у даній справі виник між Антимонопольним комітетом України м. Київ та Приватним підприємством “Інфлот-Данубіус Ейдженсі” Одеська область, у зв`язку зі стягненням з відповідача штрафу та пені за порушення останнім законодавства про захист економічної конкуренції.
В свою чергу позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса стосуються стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди, яку він міг би отримати в разі обрання його переможцем торгів.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши підстави та предмет первісного позову та позову третьої особи, зазначає, що позовні вимоги мають різний предмет спору, заявлені з різних підстав, отже не є тотожніми. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що спільний розгляд позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса з первісним позовом Антимонопольного комітету України м. Київ, є недоцільним.
Отже, судом першої інстанції обґрунтовано повернуто зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса на підставі п. 6  ст. 180 Господарського процесуального кодексу України. 
За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для зміни чи скасування оскарженої ухвали місцевого господарського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267-282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 р. по справі № 916/2602/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрморсервіс” м. Одеса - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку передбаченому ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 13.02.2020 р.

Головуючий суддя :                                                            Л.В. Лавриненко

Судді:                                                                                 О.Ю. Аленін
                                                                                                                                                                                     
                                                                                                      І.Г. Філінюк