ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3463/20 Справа № 213/4206/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання - Чубіна А.В.
сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі- Інгулецький відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська філія Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , 
третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року в частині вжитого заходу забезпечення позову, яка постановлена суддею Князєвою Н.В. у місті Кривому Розі,
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровської філії Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (надалі – ТОВ «ФК ««Форінт»), про визнання недійними електронних торгів, визнання недійсним протоколу за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації, визнання незаконним акту реалізації предмета іпотеки.
Позивач 24 жовтня 2019 рокуподав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти певні дії, зокрема заборонити Інгулецькому відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проводити подальше стягнення та оформлення документів та здійснення певних дій на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого листа який було видано Апеляційним судом Дніпропетровської області по цивільній справі №214/7927/15-ц,2/231/70/17 від 10 липня 2018 року, в тому числі провадження ВП№56956671, ВП№56957642, ВП№5650127, ВП№56959127; заборонити іншим особам, а саме ОСОБА_2 , вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі відповідачам та виконувати щодо нього інші зобов`язання. 
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ним подано позов про визнання недійними електронних торгів, визнання недійсним протоколу за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації, визнання незаконним акту реалізації предмета іпотеки, через чисельні, на думку позивача, порушення. Посилаючись, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав, просить забезпечити позов.
Ухвалою  Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року, в якій усунуто описку ухвалою суду від 26 листопада 2019 року, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , до Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровської філії державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійними електронних торгів, визнання недійсним протоколу за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації, визнання незаконним акту реалізації предмета іпотеки та відкрити провадження у справі.
Підготовче засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 09 грудня 2019 року в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу № 12.
Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Зобов`язано Інгулецький відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надати суду в строк до 22 листопада 2019 року для огляду матеріали виконавчого провадження 56956671.
Задоволено частково клопотання представника позивача про забезпечення позову. Накладено арешт на 1/3 частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Заборонено Інгулецькому відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проводити подальше стягнення, оформлення документів та здійснення певних виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 56956671. Заборонено ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо 1/3 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 або здійснювати платежі за спірний об`єкт та виконувати щодо нього інші зобов`язання.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК ««Форінт», просить скасувати ухвалу суду в частині забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В мотивування доводів апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що рішення суду є обов`язковими до виконання, проте в порушення вимог законодавства, позивач його не виконує. Судом не враховано роз`яснення постанови пленуму щодо неприпустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень. Судом не досліджено, що розмір заборгованості позивача вдвічі перевищує розмір частки позивача предмету іпотеки.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «ФК ««Форінт», який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, представника позивача – адвоката Фустіченко А.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що не застосування заходу забезпечення позову позбавить позивача на ефективний захист прав та інтересів та утруднить в подальшому його виконання.
Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Суд у разі ухвалення рішення, яке обмежує процесуальні права учасника справи (вирішуючи питання про забезпечення позову), має врахувати, що таке обмеження повинно бути дійсно необхідним та ефективним для забезпечення виконання рішення в майбутньому, з одного боку, але не повинно тягнути за собою невиправданих обтяжень для осіб, процесуальні права яких обмежуються, з іншого боку.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу в оскаржуваній частині не звернув уваги на права та обов`язки державного виконавця, визначені статтею 11 Законом України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми, державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені у виконавчим документом. 
Проте, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, зробив необґрунтований висновок про можливість зупинення проведення виконавчих дій щодо виконання рішення суду, що за своєю суттю є зупинення виконання рішення суду.
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду в оскаржуваній частині щодо забезпечення позову шляхом заборони проводити виконавчі дії постановлена із порушенням вимог процесуального законодавства.
Відповідно до приписів п.4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню в частині вжитого заходу забезпечення позову ОСОБА_1 щодо заборони Інгулецькому відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проводити подальше стягнення, оформлення документів та здійснення певних виконавчих дій у межах виконавчого провадження №ВП 56956671. З постановленням нової про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як видно з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» сплатило судовий збір в сумі 1921 грн., який підлягає стягненню з позивача на його користь.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити.
Ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року в частині вжитого заходу забезпечення позову ОСОБА_1 щодо заборони Інгулецькому відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проводити подальше стягнення, оформлення документів та здійснення певних виконавчих дій у межах виконавчого провадження №ВП 56956671, скасувати та постановити нову про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: