ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1940/1715/18 пров. № 857/10577/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року, ухвалене суддею Баранюк А.З. у м.Тернополі о 12:37, повний текст якого складений 02 серпня 2019 року, у справі №1940/1715/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -                                       
                                                       ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." звернулося до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Тернопільській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0005251401 від 31.05.2018.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ненадання податкових декларацій неплатникам ПДВ вказує на відсутність правових підстав для застосування до нього штрафу за відсутність їх реєстрації в ЄРПН.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2018 року № 0005251401 в частині застосування штрафу в розмірі 1348,24 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." зареєстроване як юридична особа 28.03.2002 та перебуває на обліку Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції як платник, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.15-19).
Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було проведено документальну планову виїзну перевірку TзOB "Т.Д.К." з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017.
Перевіркою встановлено порушення TзOB "Т.Д.К." вимог п.201.1, п.201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано в реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 14694998,10 грн на операції з постачання покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, в тому числі за: січень 2017 року - 3295083,47 грн; лютий 2017 року - 3614025,15 грн; березень 2017 року - 4162772 грн; квітень 2017 року 3623117,48 грн, про що складено акт від 16.05.2018 № 1562/14-01/31914491 (т. 1 а.с. 70-136).
За результатами вказаної перевірки відповідно до п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України з урахуванням п.5 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.05.2018 №0005251401, яким застосовано штраф у розмірі 5699957,31 грн за не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних по операціях з постачання покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, за лютий-квітень 2017 року (т.1 а.с. 10).
Вказане податкове повідомлення позивачем оскаржено в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги позивача Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 02.08.2018 №25306/6/99-99-11-03-01-25, яким податкове повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу ТзОВ "Т.Д.К." - без задоволення (т.1 а.с. 11-14).
Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області №0005251401 від 31.05.2018 проправним, звернувся до суду з вимогою про його скасування.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Предметом документальної перевірки є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75 ПК України).
Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та пункт 11 підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено абзацом 8 такого змісту: "З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування".
За визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Відповідно до п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. 
01.01.2017 набув чинності Закон України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон №1797-VIII), яким внесено зміни до ПК України, зокрема викладено  пункт 120-1.2 статті 120-1 цього Кодексу в такій редакції: Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову                        накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/ розрахунків коригування згідно з підпунктом 301.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги й те, що штрафні санкції, передбачені вказаною статтею ПК України не застосовуються лише щодо податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Втім вказані випадки не підпадають під правовідносини, в межах яких до позивача спірним ППР було застосовано штрафні санкції, оскільки для застосування виключень і звільнення від відповідальності обов`язковою умовою є звільнення операції від оподаткування або оподаткування такої за нульовою ставкою. Тільки сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення платника податку від сплати штрафу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 13 березня 2019 року (справа №813/4157/17), а відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. 
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
В обгрунтування протиправності оскаржуваного рішення контролюючого органу скаржник, покликаючись на наявність умов для звільнення від відповідальності, вказує на те, що нескладання та нездійснення реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН не підпадає під поняття податкового правовопорушення, так як такі податкові накладні не надавались отримувачу.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Судом встановлено, що протягом періоду січень-квітень 2017 року ТзОВ "Т.Д.К." реалізовано продукції та товарів покупцям - особам, не зареєстрованим платникам податку на суму ПДВ 14694998,10 грн.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В межах спірних правовідносин підлягають дослідженню обставини щодо наявності (відсутності) підстав для застосування юридичної відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ТзОВ "Т.Д.К." складено та зареєстровано в реєстрі податкових накладних податкові накладні за квітень 2017, а саме: податкову накладну від 12.04.2017 № 1335 (сума ПДВ 58,32 грн); податкову накладну від 12.04.2017 № 1334 (сума ПДВ 114,00 грн); податкову накладну від 12.04.2017 № 1325 (сума ПДВ 48,35 грн); податкову накладну від 12.04.2017 № 1322 (сума ПДВ 72,27 грн); податкову накладну від 10.04.2017 № 997 (сума ПДВ 28,20 грн); податкову накладну від 05.04.2017 №537 (сума ПДВ 64,25 грн); податкову накладну від 03.04.2017 № 210 (сума ПДВ 25,30 грн); податкову накладну від 26.04.2017 № 2325 (сума ПДВ 25,80 грн); податкову накладну від 26.04.2017 № 2324 (сума ПДВ 114,00 грн); податкову накладну від 04.04.2017 № 440 (сума ПДВ 2145,98 грн), загальна сума ПДВ яких становить 2696,47 грн та штрафна санкція у вигляді 50% на дану суму становить 1348,24 грн (т.2 а.с. 2-11).
Враховуючи те, що перелічені податкові накладні складені на постачання товарів для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, та з урахуванням зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за квітень на загальну суму ПДВ 2696,47 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." про скасування податкового повідомлення-рішеня в частині застосування штрафної санкції 50% на дану суму (1348,24) підлягають задоволенню.
Судом встановлено та не заперечується позивачем, що протягом спірного періоду, що охоплювався перевіркою (за січень-квітень 2017 року), по інших операціях з реалізації товарів, які не звільнені від оподаткування за основною ставкою,  покупцям-особам, не зареєстрованим платниками податку, позивачем податкові накладні не складено та не зареєстровано в ЄРПН.
Окрім цього за правилами абзацу третього пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту, не застосовуються й у разі реєстрації в ЄРПН податкової накладної протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, однак позивач такою можливістю не скористався.
Відтак, застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафу, передбаченого статтею 201-1.2 ПК України, за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, є правомірним, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Д.К." залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №1940/1715/18 - без змін.   
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги  безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Постанова складена в повному обсязі 20.02.2020.