ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/614/20 Справа № 204/9551/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Каверіна-1” в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
       В грудні 2018 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Каверіна-1” в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та стягнення моральної шкоди.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Каверіна-1” в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та стягнення моральної шкоди — відмовлено.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року №204/9551/18; 2/204/1093/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Каверіна-1” в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та стягнення моральної шкоди та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
У відзиві Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Каверіна-1” в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни на апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року без задоволення, а рішення суду – без змін, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що позивачем не наведено жодної обставини (фактів), якими обґрунтовувались її вимоги і заперечення, не надано доказів на їх підтвердження, не зазначено наявність інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи та будь-яких підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог.
       Судом першої інстанції встановлено, що співвласниками багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було створено ОСББ «Каверіна 1», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.10.2007.
       Власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі – продажу від 22.05.2014 року є ОСОБА_2 , який придбав квартиру за згодою своєї дружини – ОСОБА_1 .
       Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
       01 червня 2014 року між ОСББ «Каверіна – 1» та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до додатків до договору зазначено перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Каверіна 1» та типовий перелік послуг.
       Відповідно до виписки з протоколу з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 30.05.2014 року № 5/31 FЇ, надано згоду на відключення приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .
       Як вбачається зі згоди на установку автономного опалення в кв. АДРЕСА_2 , надана згода ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_4 , на установку автономного опалення у його квартирі.
       Відповідно до Акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж від 29.09.2014 року, квартира АДРЕСА_2 відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.
       24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 складено Акт – претензію про неналежне надання або ненадання послуг, який адресовано Голові ОСББ «Каверіна -1», та Директору Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
       Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна -1» від 13 листопада 2016 року затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна – 1».
       Відповідно до виписки з протоколу № 6 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» від 13 листопада 2016 року, у яких взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 113 осіб, у письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 126 осіб, вирішено: обрати голову загальних зборів – власника кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_3 , секретарем загальних зборів – власника кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_4 , головою лічильної комісії – власника кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_5 , а її членами – власника кв. АДРЕСА_8 ОСОБА_6 , власника кв. АДРЕСА_9 ОСОБА_7 ; затверджено кошторис об`єднання на 2017 рік та розмір обов`язкового внеску кожного члена об`єднання та складу ревізійної комісії; затверджено суму внеску на утримання будинку і прилеглої території.
       Відповідно до протоколу №1 засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1», вирішено: головою засідання правління ОСББ «Каверіна 1» обрати ОСОБА_8 ; обрати головою правління ОСББ «Каверіна 1» ОСОБА_8 , заступником голови правління ОСББ «Каверіна 1» ОСОБА_9 І.; обрати секретарем правління ОСББ «Каверіна 1» Тіткову В.В.
       З відповіді голови правління ОСББ «Каверіна 1» Трубіциної Н.М. на звернення ОСОБА_1 від 11.04.2018 року вбачається, що останній надано роз`яснення щодо укладення договору ОСББ і власником приміщення щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, видачі платіжних квитанцій, порядку сплати рахунків, порядку звірки по нарахованим та перерахованим платежам, роз`яснено питання щодо працевлаштування правління, та роз`яснено, що керівництво поточною діяльністю об`єднання здійснюється на добровільних засадах, а також надано роз`яснення про те, що ОСББ має право долучати на виконання робіт найманих працівників на договірних засадах. Надано Акт звірення.
       Згідно відповіді голови правління ОСББ «Каверіна 1» ОСОБА_8 на звернення ОСОБА_1 від 18.05.2018 року, надано відповідь, що тариф затверджено на Загальних зборах та зборах правління 2016 року. Перерахунок проводиться за результатами звітного періоду, після складання річного звіту. Роз`яснено, що у червні 2018 року будуть проводитись збори правління, де буде розглянута участь ОСОБА_1 в роботі правління. Роз`яснено, що члени правління ОСББ «Каверіна 1» не є найманими працівниками та не отримують винагороду за працю, так як це не передбачено ні Законом, ні Статутом.
       З відповіді Департаменту житлового господарства ДМР від 13.06.2018 року № Є – 68/1 вбачається, що у житловому будинку АДРЕСА_1 , створено та зареєстровано 02.10.2007 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, ОСББ «Каверіна 1» та взято цей будинок на баланс ОСББ.
       Згідно відповіді голови правління ОСББ «Каверіна 1» ОСОБА_8 зазначено, що згідно технічного паспорту на кв. АДРЕСА_10 , ОСОБА_1 не є власником, співвласником приміщення. Перебування ОСОБА_1 в правлінні суперечить чинному законодавству.
       Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства ДМР від 04.09.2018 року № 04-25-15/7195, у житлових будинках, де створено ОСББ, та які прийняли рішення щодо управління будинком самостійно, капітальні та поточні ремонти проводяться за рахунок внесків співвласників на утримання та ремонт будинку, або за рахунок коштів резервного та ремонтного фондів, створених ОСББ. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління ОСББ, обирається ревізійна комісія, або приймається рішення про залучення аудитора. Внески і платежі членів ОСББ не є тарифами на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
       З Витягу з рішення правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» вбачається, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_2 , та відповідно не є співвласником ОСББ «Каверіна 1», тому виникло питання щодо правомочності її перебування членом правління. Запропоновано винести дане питання на загальні збори для обговорення і прийняття рішення. Відповідно до штатного розпису на 2017 рік, наданого позивачем, який ніким не підписано, не завірено, та не затверджено, штат ОСББ «Каверіна 1» - 7 осіб, з місячним фондом заробітної плати 15600 грн.
       Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
       Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
       Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку – юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
       Згідно ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
       Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
       Згідно норм ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
       Згідно зі ст.18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам.
       Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд – власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що звертаючись до суду з вимогою про визнання дій ОСББ «Каверіна - 1», такими, що порушують права споживачів, а саме співвласниці будинку ОСОБА_1 на отримання якісних та в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивач не конкретизувала в позовній заяві переліку дій ОСББ, які на думку позивача призвели до порушення її прав, як споживача, а також прав інших мешканців будинку, не надала на підтвердження заявленої позовної вимоги, будь-яких доказів, які б підтверджували порушення прав ОСОБА_1 .
        Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про скасування з тарифу ОСББ «Каверіна - 1», затвердженого загальними зборами від 13.11.2016 року, тих послуг, які фактично не виконані, та тих послуг, яких не повинно бути в тарифі згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд першої інстанції виходив з наступного.
       З матеріалів справи вбачається, що протоколом №6 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» від 13 листопада 2016 року, у яких взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 113 осіб, у письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 126 осіб, вирішено затвердити суму внеску на утримання будинку і прилеглої території.
       Між тим, встановлений загальними зборами ОСББ «Каверіна 1» розмір тарифу позивач не оскаржувала.
       Також в позовній заяві позивач не зазначила, які саме послуги ОСББ «Каверіна 1» не виконані, та які саме послуги не повинні бути в тарифі.
       А тому, висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано будь-яких доказів, на підтвердження того, що рішення загальних зборів ОСББ «Каверіна 1» від 13 листопада 2016 року порушує її права та інтереси як мешканця та співвласника квартири ОСББ «Каверіна 1», є правильним та обґрунтованим. 
       Щодо вимог позивача в частині зобов`язання ОСББ «Каверіна - 1» здійснити перерахунок за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 22.05.2014 року по теперішній час та сума повернення позивачу, у разі перерахунку станом на 07.05.2019 року становить 3211 грн., необхідно зазначити наступне.
       Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово – комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
       Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору між позивачем та відповідачем не позбавляє позивача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
       Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові великої палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
       За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про обов`язок власника квартири АДРЕСА_11 , а також позивача, як особу, яка мешкає у даній квартирі, сплачувати за послуги з утримання будинку споруд та прибудинкової території для нежитлових приміщень у розмірі, затвердженому рішеннями загальних зборів ОСББ «Каверіна 1», що оформлені відповідними протоколами.
       Стосовно позовних вимог в частині скасування внесених змін до статуту ОСББ «Каверіна - 1», які суперечать вимогам діючого законодавства; зобов`язання ОСББ «Каверіна - 1» привести статут до редакції типового статуту та здійснити перереєстрацію, вбачається наступне.
       Судом першої інстанції встановлено, що Протоколом № 6 від 13 листопада 2016 року загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна – 1» за адресою: АДРЕСА_1 Каверіна АДРЕСА_1 , було прийнято рішення про внесення змін до Статуту ОСББ.
       Відповідно до п. 2 Розділу 1 Статуту Об`єднання діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту.
       Згідно положень п.1 Розділу ІІІ Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.
       Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Статуту, вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.
       Згідно п.3 Розділу ІІІ Статуту, до виключної компетенції загальних зборів, зокрема, належить: затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту. Рішення зборів представників оформляється у формі протоколу таких зборів із зазначенням кожним з представників від об`єднання результату свого голосування, посвідченого власноручним підписом. Рішення зборів представників мають вищу юридичну силу щодо рішень правління об`єднання. Збори представників у межах своєї компетенції можуть у будь – який час скасувати або визнати таким, що втратило чинність, рішення правління об`єднання.
       Відповідно до п.11 Розділу ІІІ Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
       Також судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2016 року проведено загальні збори співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1».
       Згідно протоколу №6 Загальних зборів від 13.11.2016 року зазначено, що у зборах взяли участь особисто та через представників 13 осіб, яким належать квартири та нежитлові приміщення загальною площею 7028, 46 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 126 осіб, яким належать квартири або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 7622,29 кв.м.
       Відповідно до п.2 розділу ІІ протоколу №6 Загальних зборів, визначено порядок денний зборів, зокрема: 1. Обрання голови та секретаря загальних зборів; 2. Внесення змін до Статуту ОСББ «Каверіна 1»; 3. Звіт голови правління ОСББ «Каверіна 1»; 4. Підтвердження або вибори голови правління, правління та складу ревізійної комісії ОСББ; 5. Обговорення та затвердження кошторису об`єднання на 2017 рік та розміру обов`язкового внеску кожного члена об`єднання; 6.Розгляд питання щодо стану правовідносин ОСББ «Каверіна 1» та КП «Теплоенерго»; 7. Участь у міських, обласних та державних програмах енергоефективності; 8. Заборона власникам об`єднання проведення робіт зі зміни конструктивних елементів фасадів, зовнішніх і внутрішніх стін та перегородок будівлі; 9. Дозвіл ПАТ «Дніпрогоз» встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу. Зазначено, що за питаннями порядку денного «за» проголосувало 178 співвласників, загальна площа квартир становить 10940 кв.м., 75 %.
       За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Каверіна 1» від 13.11.2016 року та затвердження змін до Статуту відбулось у відповідності до порядку та вимог встановлених Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
       Згідно положень ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві.
       Відповідно до ст.85 ЦК України не підприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. У той же час зазначається, що особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.
       Згідно ст.ст. 87, 88 ЦК України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут. У статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені ЦК України або іншим законом.
       Відповідно до ст.97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
       Статтею 98 ЦК України встановлено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів.
       Таким чином, будь-яка юридична особа після проведення державної реєстрації такої юридичної особи, затвердження її установчих документів (статуту), здійснює свою діяльність у відповідності до Статуту, яким визначається порядок діяльності статутних органів та порядок прийняття рішення та передбачає скликання та проведення загальних зборів.
       Протоколом № 6 від 13.11.2016 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 13 листопада 2016 року, було, зокрема прийнято рішення про внесення змін до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1».
       Правовий статус Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як юридичної особи та не підприємницького товариства визначається виключно Законом України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», як галузевим законодавчим актом, який регламентує його діяльність.
       Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.
       Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
       Разом з тим, згідно ст. 7 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено: назва і місцезнаходження об`єднання; мета створення, завдання та предмет діяльності об`єднання; статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування; порядок скликання та проведення загальних зборів; періодичність проведення зборів; порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них; перелік питань, для вирішення яких потрібна кваліфікована більшість голосів; джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання; порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об`єднання, включаючи резервні, а також порядок оплати спільних витрат; перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників; права і обов`язки співвласників; відповідальність за порушення статуту та рішень статутних органів; порядок внесення змін до статуту; підстави та порядок ліквідації, реорганізації (злиття, поділу) об`єднання і вирішення майнових питань, пов`язаних з цим.
       Статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до наведених положень ЦК України, Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» здійснює свою діяльністю у відповідності до Статуту. А позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що внесені зміни до статуту ОСББ «Каверіна 1» суперечать вимогам законодавства України.
       А тому, вимога позивача про зобов`язання ОСББ «Каверіна 1» привести Статут до редакції типового Статуту є не конкретизованою, а тому, не підлягає задоволенню.
       Щодо вимоги позивача про визнання дій Голови ОСББ «Каверіна - 1» Трубіциної Ніни Михайлівни такими, що порушують право ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ «Каверіна - 1»; зобов`язання ОСББ «Каверіна- 1» здійснити оформлення перебування ОСОБА_1 у складі правління згідно з вимогами КЗпП та відповідного діючого законодавства щодо працевлаштування та оплати праці, а також здійснити виплати по заробітній платі згідно з вимогами КЗпП з 13.11.2016 і по теперішній час, необхідно зазначити наступне.
       Згідно зі ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.
       Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що дії голови ОСББ «Каверіна - 1» Трубіциної Ніни Михайлівни є такими, що порушують право ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ «Каверіна - 1», проте, остання не визначила, які саме дії голови правління ОСББ «Каверіна 1» ОСОБА_10 Ніни Михайлівни порушують саме права ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ, крім того, позивачем не зазначено, яким чином, відповідно до норм діючого законодавства України, має бути здійснене – оформлення її перебування у складі правління ОСББ; працевлаштування та оплати праці, а також здійснення виплати по заробітній платі згідно з вимогами КЗпП з 13.11.2016 і по теперішній час. Позивачем не доведено, що мало місце порушення її прав і законних інтересів з боку відповідача.
       Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
       З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог, проте, зазначене позивачем не виконано.
       Стосовно вимоги позивача про відшкодування збитків, витрачених на судовий процес по вирішенню проблемних питань з ОСББ «Каверіна - 1» станом на 07.05.2019 рік у сумі 2797,30 грн., необхідно зазначити наступне.
       Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з ОСББ «Каверіна - 1» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 5000 грн., суд першої інстанції виходив з наступного.
       Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення.
       Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
       Доведенню підлягають наявність моральної шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; наявність вини останнього в заподіянні шкоди.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виходячи з відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача, правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні.
        В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних справ, так як повинен був вирішити питання, щодо належності справи до категорії малозначних на підставі досліджених судом конкретних обставин у справі та мав оцінити наявність критеріїв, з яких слід виходити, та вирішити це питання відповідно до принципу верховенства права.
       Проте, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
       З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що дана справа віднесена до малозначної та підлягає розгляду у спрощеному порядку без виклику учасників справи. 
       Апеляційний суд вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції за вказаних в апеляційній скарзі доводів.
       Тому, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті судом першої інстанції були вірно враховані та застосовані норми матеріального та процесуального права.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
       В апеляційній скарзі апелянт не спростував жодного висновку суду першої інстанції, а апеляційна скарга полягає у критикуванні рішення суду та тлумаченню норм чинного законодавства на власний розсуд апелянта. 
Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича