Справа № 127/22830/19 
Провадження № 33/801/75/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 к. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років за те, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 10 серпня 2019 року о 13 год 50 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив:
- поновити строк на апеляційне оскарження;
- скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без його участі. Вказував, що транспортним засобом не керував. Працівники поліції підійшли до нього, коли він перебував поруч з автомобілем. Без пояснень стали вимагали проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Його вимогу забезпечити можливість скористатись допомогою адвоката та пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів розцінили як відмову від проходження огляду у встановленому порядку.
Зазначення у протоколі ознак наркотичного сп`яніння, які ніби то виявили працівники поліції, не відповідає дійсності.
Його дії були кваліфіковані за частиною третьою статті 130 КУпАП за ознакою вчинення правопорушення особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в той час, коли він такою особою не є (усі постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на такий стан у встановленому порядку були скасовані судом апеляційної інстанції).
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилався на те, що постанову було винесено судом 16 жовтня 2019 року без його участі та без його належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року ознайомився лише 15 січня 2020 року. 
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся про час і місце розгляду справи (у справі не має його розписки про отримання судової повістки про виклик до суду на 16 жовтня 2019 року, натомість у повідомленні про не вручення рекомендованого поштового відправлення зазначено: «інші причини»), а відтак і не був присутній під час розгляду справи 16 жовтня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області. Даних про вручення ОСОБА_1 копії постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі немає. Відповідно до заяви ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалами справи від 13 січня 2020 року копію постанови він отримав 15 січня 2020 року, про що у заяві стоїть відповідний запис. Апеляційну скаргу подав 17 січня 2020 року.
Оскільки підготувати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції до отримання копії такої постанови особою, яка не була присутня під час її проголошення та не була належним чином повідомлена про час і місце її розгляду, не можливо, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в межах десятиденного стоку з часу отримання копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року, то строк на апеляційне оскарження цієї постанови необхідно поновити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
За загальним правилом не можуть братись до уваги докази, одержані із порушенням порядку, встановленого для їх отримання.
Відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Цьому обов`язку кориспондується встановлене статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» право водія знати про причини зупинки.
Як видно з відеозапису нагрудної камери поліцейського поліцейські підійшли до ОСОБА_1 , який не перебував в автомобілі, а знаходився поруч, і без пояснень причини відразу стали вимагати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. На його заперечення про те, що автомобілем він не керував, вимогу забезпечити можливість скористатись допомогою адвоката поліцейські не відреагували. Із цих записів також видно, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння рук та неприродна блідість обличчя не відповідають дійсності. ОСОБА_1 поводився спокійно, відповідно до ситуації. Ні тремтіння рук, ні блідого обличчям не мав. Більше того він чітко, логічно, послідовно та достатньо відпрацьованим почерком виклав свою позицію у письмовому поясненні у протоколі про адміністративне правопорушення, а також в окремому поясненні, яке до нього додається.
У цих поясненнях ОСОБА_1 зазначав про те, що автомобілем не керував, працівники поліції підійшли до нього коли він перебував поруч з автомобілем на парковці. Від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, навпаки вимагав його проведення на місці за допомогою спеціальних технічних засобів.
Згідно з диспозицією частини третьої статті 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягає особа,  яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно часитин 1 – 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі – Інструкція).
Пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції врегульовано Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі – Порядок).
У пункті 8 Порядку зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Отже, вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я можна вважати законною за сукупності таких умов:
- здійснення особою керування транспортним засобом, тобто забезпечення шляхом впливу на органи і системи управління транспортним засобом його руху;
- зупинки транспортного засобу у встановленому статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» порядку і підставах, що, зокрема підстава зупинки у виді порушення ПДР України, має бути у встановленому порядку задокументовано;
- наявність у водія ознак сп`яніння, що визначені пунктами 3, 4 Інструкції;
- його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів або не згода з його результатом.
Проте, суддя суду першої інстанції не звернув уваги, що жодної з цих умов працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримано не було, а тому зробив безпідставний висновок про наявність в його діях ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, зокрема у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому порядку.
Натомість залишив поза увагою грубі порушення вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», статті 266 КУпАП, Порядку працівниками поліції.
Крім того, суддя суду першої інстанції не перевірив чи є ОСОБА_1 особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Так, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, а постановами Вінницького апеляційного суду від 16 серпня 2019 року, 20 серпня 2019 року, 15 жовтня 2019 року та 31 жовтня 2019 року провадження у стравах про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП. 
Також, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною першою статті 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Пункт 2 частини першої статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як видно матеріалів справи ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки у справі не має його розписки про отримання судової повістки про виклик до суду на 16 жовтня 2019 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить причин не вручення судової повістки ОСОБА_1 (зазначено «інші причини»), а тому не може бути доказом належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. 
Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Оскільки суддя суду першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, то постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 130 КУпАП – закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП – через відсутність в його діях складу правопорушення. 
На підставі наведеного, керуючись статтею 294 КУпАП, – 

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року задовільнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                 підпис                        О. С. Панасюк

       Виготовлено з автоматизованої 
       системи документообігу суду
       Помічник судді                                                        П. М. Шемета 
       05.02.2020