УХВАЛА

04 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 340/855/19
адміністративне провадження № К/9901/3510/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі                            № 340/855/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області про визнання протиправним наказу та зміни наказу в частині формулювання підстави звільнення та дати звільнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо зміни формулювання причини та дати звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області;
- змінити наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 16 листопада 2018 року № 516 о/с в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 , вказавши замість «п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліції», належну причину - «за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», та змінивши дату звільнення вказавши замість « 16 листопада 2018 року» належну дату « 27 листопада 2018 року»;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019, залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо зміни формулювання причини та дати звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
Змінено наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 16 листопада 2018 року № 516 о/с в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 , вказавши замість «п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», належну причину - «за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», та змінивши дату звільнення вказавши замість « 16 листопада 2018 року» належну дату « 27 листопада 2018 року».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Слід зазначити, що судом першої інстанції справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.
Задовольнивши частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що 16 листопада 2018 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області винесено наказ № 516 о/с по особовому складу, яким згідно з Законом України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в області 16 листопада 2018 року. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить - 21 рік, 11 місяців, 17 днів
Відповідно до ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
День звільнення вважається останнім днем служби.
Поряд з цим, відповідно до п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби в національній поліції, далі - Порядок № 114), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров`я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв`язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; з) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв`язку з не проходженням випробування в період іспитового строку; ї) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.
Отже, ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 64 Порядку № 114 встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах національної поліції, при цьому, підставами для звільнення є як власне бажання особи, так і хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.
Водночас, після звільнення позивачу стало відомо про те, що 20 березня 2018 року відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 172654 ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 14 березня 2019 року внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції, інвалідність встановлена безтерміново.
Таким чином, з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача слід змінити формулювання причини звільнення та дату видачі наказу капітана поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 16 листопада 2018 року № 516 о/с «По особовому складу» в частині формулювання підстави його звільнення за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) та вважати звільненим ОСОБА_1 зі служби в поліції 27 листопада 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).
У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ст. 13 КАС України.
Згідно ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас п. 2 ч. 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Наведені обставини свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби, справа є незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України та не вказують на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права. Таке застосування є очевидним (п. 2 ч. 2 ст. 332 КАС України).
Посада публічної служби, яку обіймав позивач (старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, капітан поліції) та у зв`язку з проходженням служби на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.
Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі № 340/855/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін 

                                                                                                              О. О. Шишов