ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 лютого 2020 року           справа № 200/318/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року (складену в повному обсязі 10 січня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/318/20-а (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень,-

                                                          ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач, Держгеокадастр), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - третя особа, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області), про: визнання протиправним та скасування висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1, який займає посаду державної служби категорії «Б» з оцінкою «негативна», затвердженого наказом Держгеокадастру від 28.12.2019 № 257-то; визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастру від 28.12.2019 № 257-то «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році» в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна».
09 січня 2020 року ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: зупинення дії наказу Держгеокадастру від 28.12.2019 № 257-то «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році» в частині оцінювання результатів службової діяльності начальника ГУ Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1; та заборони Держгеокадастру вчиняти будь-які дії на підставі наказу від 28.12.2019 № 257-то - до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в силу ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державну службу» у разі отримання держслужбовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий держслужбовець звільняється зі служби. 
Позивач вважає, що відповідач може видати наказ про його звільнення, й у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, це істотно ускладнить (зробить неможливим) ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду та призведе до значних витрат.
Крім того, позивач звертав увагу суду на очевидність ознак протиправності висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності, затвердженого наказом Держгеокадастру від 28.12.2019.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 200/318/20-а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивача подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нову ухвалу про забезпечення позову.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в клопотанні про забезпечення адміністративного позову.
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно частини третьої статті 150 КАС України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.
Так, згідно із частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до заяви про забезпечення позову від 09 січня 2020 року зазначено, що 08 листопада 2018 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру винесено наказ № 133-го про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.
28 грудня 2019 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Відповідач) винесено наказ № 257-то «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році», відповідно до якого затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році.
Згідно витягу з висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році, який затверджено наказом Держгеокадастру від 28 грудня 2019 року № 257-то, начальнику Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1 затверджено негативну оцінку результатів службової діяльності. Копії зазначених документів додано до заяви про забезпечення позову.
Частиною 6 ст. 44 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення). Тобто, після виходу позивача з лікарняного, його буде звільнено з займаної посади на підставі наказу (підставою для якого буде вище перелічені статі Закону України «Про державну службу») суб`єкта призначення. Вказана норма є імперативною.
На підставі викладеного вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову є підставою для звільнення позивача, що істотно ускладнить (зробить неможливим) ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки голова Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру може видати наказ про звільнення позивача з роботи і ОСОБА_1 доведеться докласти значних зусиль та понести витрати для поновлення на роботі, а також є очевидність ознак протиправності висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році, який затверджено наказом Держгеокадастру від 28 грудня 2019 року № 257-то, за яким начальнику Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1 затверджено негативну оцінку результатів службової діяльності та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №м257-то «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році», відповідно до якого затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році».
Судом першої інстанції було зазначено, що позивач на момент звернення до суду не довів, що правовим наслідком наказу Держгеокадастру від 28.12.2019 № 257-то може стати відповідний наказ про звільнення позивача з займаної посади, але даний факт зазначено в заяві про забезпечення позову та закріплено в частині 6 статті 44 Закону України «Про державну службу», в якій передбачено, шо у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення), у зв`язку з чим, після того як позивач вийде з лікарняного суб`єктом призначення буде видано наказ про його звільнення з займаної посади (зазначена норма є імперативною).
На підстави викладеного, Донецьким окружним адміністративним судом при вирішенні питання про забезпечення позову не здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів, що призвело до невірного висновку у вигляді відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем до суду апеляційної інстанції надана копія наказу № 15-то про звільнення позивача, підставою прийняття даного наказу визначено саме спірний наказ від 28.12.2019 № 257-то, що підтверджує обґрунтованість  доводів заявника .
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та клопотання позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 200/318/20-а - задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 200/318/20-а - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 200/318/20-а за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень - задовольнити.
Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом: зупинення дії наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 28.12.2019 року № 257-то «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві у 2019 році» в частині оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_1 ; заборони Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру вчиняти будь-які дії на підставі наказу від 28.12.2019 № 257-то - до набрання законної сили відповідним судовим рішенням у справі № 200/318/20-а.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2020 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                       Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                   І.Д. Компанієць