ПОСТАНОВА
Іменем України

13 лютого 2020 року 

Київ

справа №686/17914/16-а
адміністративне провадження №К/9901/21885/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу  управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного  суду  Хмельницької  області  від  12  грудня  2016  року  (суддя  Салоїд Н.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року (колегія суддів: Смілянець Е.С., Залімський І.Г., Сушко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У вересні  2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним  позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, в якому просила  визнати протиправною відмову  врахувати стаж роботи та заробітну плату за період з 24.01.2012  по 23.09.2013 у  ЗАТ «Атомтехекспорт» та з 15.02.2014  по 15.06.2014  у ВАТ «ЕСКО-Інжінірінг» протиправними та зобов`язати управління здійснити такий перерахунок пенсії, починаючи з 08.03.2016. 
Позов обгрунтовано тим, що позивач після призначення пенсії продовжувала працювати на території  Російської Федерації, а тому, посилаючись на норми частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі Пенсійного забезпечення від 13.03.1992, вважає, що має право на перерахунок пенсії.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року,  залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року,  позов задоволено.
Не погодившись з судовими рішеннями, відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального  права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше, ніж 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Зарахування страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи на території країн учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення можливе лише відповідно до цієї угоди врегульовано питання обчислення закордонного стажу лише при призначенні пенсії, а не її перерахунку після призначення.
У відзиві  на касаційну скаргу  позивач  просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу  -  без задоволення.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга   підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено,  що   ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 31.07.2009 та остання перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.
Після призначення пенсії позивач  продовжувала працювати на території України, а з 24.01.2012 по 23.09.2013  у ЗАТ «Атомтехекспорт» та з 15.02.2014  по 15.06.2014  у ВАТ «ЕСКО-Інжінранг» на території Російської Федерації, що підтверджується копією трудової книжки.
19.08.2014 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому із заявою про проведення перерахунку пенсії, надавши при цьому відповідні документи.
Проте листом від 14.06.2016  за вихідним номером 289/К-12 управління здійснило перерахунок пенсії згідно поданої заяви 19.08.2014 року частково з донарахуванням стажу роботи у ТОВ «Інтервідеосервіс», в задоволенні решти заяви відмовило, мотивуючи тим, що відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі Пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року перерахунок пенсії після її призначення пенсії не передбачено цією угодою.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи  позовні вимоги, суд першої   інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що   Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі Пенсійного забезпечення від 13.03.1992 гарантує право позивача на зарахування стажу та заробітної плати після призначення пенсії.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною четвертою статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.
У частині першій статті 24 вказаного Закону надано визначення термінів «страховий стаж» та «застрахована особа». 
Страховий стаж - період (строк), протягом    якого    особа    підлягала    державному    соціальному  страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Застрахована особа  фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що перерахунок пенсії проводиться за умов, що фізична особа є застрахованою, продовжувала працювати після призначення (попереднього перерахунку) пенсії та за наявності страхового стажу не менше як 24 місяці.
Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Наведені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав -учасниць цієї  Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.
Водночас відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 10 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками, які мають право на  добровільну сплату єдиного внеску, є: громадяни України, які працюють за межами України,  на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Частиною другою вказаної статті визначено, що особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року. Таким чином, громадяни України, які працюють за межами України, мають право брати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом укладення відповідного договору та сплати ними єдиного внеску.
Виходячи з наведеного, перерахунок пенсії громадянам України, які працюють за межами України, відповідно до положень частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV можливий у разі їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, позивач  після призначення пенсії  продовжувала працювати на території Російської Федерації, страхові внески в Україні до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування не сплачувала, тобто не була застрахованою особою у розумінні законодавства України, а тому  право на перерахунок пенсії з урахуванням довідок, виданих у  ЗАТ «Атомтехекспорт»  та  ВАТ «ЕСКО-Інжінірінг» у позивача відсутнє.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 12.06.2018 (справа № 686/4998/15-а), від 31.10.2018 справа № 459/955/15-а).
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, має місце неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 344, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому  задовольнити.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від  30 березня 2017  року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1  до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому   відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                         Л.Л. Мороз

                                                                                                                     А.І. Рибачук