ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17592/15                                               Головуючий у І інстанції - Федорчук А.Б.
                                                                                 Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

                                П О С Т А Н О В А
              І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

  27 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ

          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Сорочка Є.О.,         
                                                                   
                           при секретарі:                  Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Новікової Марії Миколаївни, Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
   В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», в якому просив:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню у розмірі 188 044,47 грн.; 
- зобов`язати Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню у розмірі 188 044,47 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» щодо не включення до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ОСОБА_1 із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню у розмірі 188 044,47 грн.; 
- зобов`язати Державну організацію «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» включити на підставі Переліку до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду - ОСОБА_1 із визначенням сум, що підлягає відшкодуванню у розмірі 188 044,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких, на його думку, йому має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначив, що Відповідачами в порушення вимог чинного законодавства не включено ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договорами банківського вкладу (депозиту) № ДФ-057503 та № ДФ-057505 від 30 грудня 2013 року, що порушує його майнові права.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, ОСОБА_1 вказує на те, що ним не заявляються вимоги про стягнення 188 044,77 грн., а предметом позову є неправомірність дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Новікової Марії Миколаївни, Державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", якими Позивачу зменшено суму гарантованого відшкодування за рахунок Фонду на 12 181,63 грн. в частині нарахування процентів за період з 01 квітня 2014 року по 27 листопада 2014 року при складенні Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Новіковою Марією Миколаївною повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб при затвердженні Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за його рахунок.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" подано письмові пояснення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а  рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" звертає увагу на те, що Позивача вже включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вже виплачено йому 175 863,14 грн., а повторне включення останнього до зазначеного переліку ще й з сумою 188 044,47 грн. прямо порушує вимоги ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо розміру гарантованої суми відшкодування. Договір банківського вкладу № ДФ-057503 припинив свою дію у зв`язку з його виконанням 31.03.2014 року. Правовідносини між Позивачем та ПАТ "БГ Банк" в період з 01.04.2014 року по 27.11.2014 року були врегульовані не Договором банківського вкладу № ДФ-057503, а Договором банківського рахунку № НОМЕР_1 . Під час формування Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було дотримано як положень Законодавства України, так і вимог Договорів, укладених між вкладниками та ПАТ "БГ Банк" зокрема стосовно Позивача до переліку було внесено саме ту суму, яку в межах правовідносин, врегульованих Договором банківського вкладу № НОМЕР_1, ПАТ "БГ Банк" був зобов`язаний повернути Позивачу як вкладнику.
Відповідно до ч. 1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що    між ПАТ «БГ Банк» (Банк), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Вкладник), з іншої сторони, було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Великі можливості» № ДФ-057503 від 30 грудня 2013 року на суму 70 000 (сімдесят тисяч гривень) грн. за ставкою 19,5 % річних зі строком дії по 31 березня 2014 року.
Також, 30 грудня 2013 року ПАТ «БГ Банк» (Банк), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Вкладник), з іншої сторони, було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Великі можливості» № ДФ-057505 на суму 5 755,00 доларів США, на період до 31 березня 2014 року з виплатою 7,5 % річних по закінченню строку дії вкладу.
Позивач 26 березня 2015 року подав до ПАТ «БГ Банк» заяву, в якій просив повернути суму вкладу з нарахованими процентами.
Однак, така заява залишилась без задоволення, вклад Позивачу повернутий не був, у зв`язку із чим останній звернувся до суду для захисту своїх прав.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі № 761/24260/14-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та вирішено стягнути з ПАТ «БГ Банк» на користь позивача грошові кошти в сумі 50 104,75 грн. за Договором № ДФ-057503 від 30 грудня 2013 року та 8 681,22 доларів США за Договором              № ДФ-057503 від 30 грудня 2013 року.
Як зазначає Позивач в позовній заяві, 20 березня 2015 року йому були виплачені грошові кошти в розмірі 175 863,14 грн. Банком-агентом, згідно реєстру.
Таким чином, суть спору полягає в тому, що Позивач хоче отримати за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти в сумі 188 044,47 грн., із врахуванням відсотків, нарахованих за вищезазначеними Договорами вкладів.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова М.М. складено та направлено позивачу лист-відповідь за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 щодо його включення до реєстру кредиторів банку.
Вказаним листом (вих. 12/01/01-179 від 08.04.2015 року) ОСОБА_1 повідомлено про відмову у включенні до реєстру кредиторів з тих підстав, що проценти на суму Вкладу нараховувалися за фактичну кількість днів перебування Вкладу на Рахунках, тобто з 31 грудня 2013 року по 30 березня 2014 року. Банк виконав свої зобов`язання за депозитними Договорами в повному обсязі і, у відповідності до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що Позивачем особисто зазначено в зверненні, виключно Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладами, а не Банк.
Вважаючи протиправними дії Відповідачів щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників в частині суми в розмірі 188 044,47 грн., Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в контексті положень абз. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для отримання Позивачем додаткових коштів від Фонду в сумі 188 044,47 грн., оскільки максимальний розмір гарантованої суми відшкодування становить 200 000 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон).
Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням № 14 Виконавчої дирекції Фонду (надалі - Положення № 14).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
Частиною 1 статті 26 Закону передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Згідно з положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Частиною 6 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення).
Згідно з пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.
Відповідно до п. 4 розділу ІІІ даного Положення, перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.
Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях. Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.
Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи Позивачем отримані кошти в розмірі 175 863,14 грн. за своїми вкладами в ПАТ «БГ Банк» під час тимчасової адміністрації в банку 20.03.2015 року за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Крім того, як вбачається з Договорів банківського вкладу, то вони укладені на певний строк згідно п. 1.1 Договорів до 31 березня 2014 року, що в свою чергу і підтверджено Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі № 761/24260/14-ц, також зі змісту даного рішення вбачається, що на користь Позивача було нарахувано проценти на суму вкладів.
Разом з тим, з позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що Позивач хоче додатково отримати кошти за період з 01.04.2014 року по 27.11.2014 року у розмірі 12  181,63 грн., проте, суд першої інстанції правомірно вважав дані вимоги не обґрунтованими, оскільки Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі № 761/24260/14-ц встановлено чіткі суми, які підлягають відшкодуванню Позивачу за Договорами банківського вкладу.
Також, Позивач не заперечує даний факт, зазначаючи в позовній заяві про отримання коштів в розмірі 175 863,14 грн.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.
Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність законних підстав для отримання Позивачем додаткових коштів від Фонду в сумі 188 044,47 грн., оскільки максимальний розмір гарантованої суми відшкодування становить 200 000 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права в межах спірних правовідносин є заявлення позовних вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зі змісту ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Розглянувши доводи ОСОБА_1  викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.    241,    242,    243,    308,    310,    315,    316,    321,    322,    325,    328,    329,    331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,    а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2015 року -   без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
       
Головуючий-суддя:                                                              В.П. Мельничук

                     Судді:                                                               І.О. Лічевецький 

                                                                                               Є.О. Сорочко

Повний текст складено 28.02.2020 року.