ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 209/2894/16-к
провадження № 51-4737 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного 
кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року про повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013040160000305 від 18 вересня 2013 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який згідно з матеріалами кримінального провадження зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі – КК України) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 8 квітня 2014 року №1185-VІІ ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного за цим вироком основного покарання у вигляді позбавлення волі та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Задоволено цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого. 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 08 серпня 2019 року повернув  захиснику ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , його апеляційну скаргу на  вирок суду першої інстанції від 27 червня 2019 року, оскільки її подано особою, яка не має права її подавати.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що на досудовому слідстві і в суді першої інстанції він брав участь як захисник ОСОБА_7 , вважає, що повноваженнями на захист інтересів наділений відповідно до закону, оскільки договір про надання правової допомоги не припинений. Вважає, що повернення поданої захисником апеляційної скарги позбавляє права на захист засудженого ОСОБА_7 .  
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , просила її задовольнити і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.  
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Оцінюючи обґрунтованість доводів, викладених у касаційній скарзі захисника, Суд враховує таке.  
Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист та забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.
Крім того, забезпечення права на захист і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності віднесено до загальних засад кримінального провадження (пункти 13, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.  
Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу має право подати захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого (засудженого), стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок (судове рішення).
Не погоджуючись із вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року, захисник, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу в інтересах засудженого.
Повертаючи апеляційну скаргу  захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд своє рішення мотивував тим, що апеляційну скаргу подана особою, яка не має права її подавати, оскільки відповідно до умов договору про надання правової допомоги  у кримінальному провадженні від 30 червня 2016 року захисник уповноважений здійснювати захист  під час досудового розслідування та в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська.
Згідно  з ч. 5 ст. 396 КПК України якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Таким чином, з`ясувавши, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 399 цього Кодексу мав залишити апеляційну скаргу без руху із зазначенням її недоліків та встановити достатній строк для їх усунення.
Водночас, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд не врахував зазначених вимог процесуального закону та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Отже, суд апеляційної інстанцій допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке за п. 1 ч. 1  ст. 438 КПК України є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду  в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене,  апеляційний  розгляд   здійснити  відповідно  до  вимог  КПК   України  та прийняти  законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції – скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 12013040160000305 від 18 вересня 2013 року, стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:      
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                ОСОБА_3