ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2020 р.           Справа№ 910/17602/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Разіної Т.І. 
 
при секретарі судового засідання Горді В.В.
За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 05.02.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 
у справі № 910/17602/19 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс»
до 1) Акціонерного товариства «УкрСиббанк»
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія»
про визнання прав кредитодавця такими, що припинилися

ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовної заяви 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» про визнання прав кредитодавця такими, що припинилися. 
Позов мотивовано тим, що позивачу стало відомо про набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» прав грошової вимоги за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії від 03.05.2007, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький автоскладальний завод», виконання якого забезпечується іпотекою нерухомого майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД», а задоволення грошових вимог за рахунок нерухомого майна належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», порушить майнові права, корпоративні права та законні інтереси позивача, а також права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс».
У своєму позові Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» (арк. 6 позовної заяви) вказує: «Позивач звертається з даною позовною заявою у власних інтересах, а також у інтересах ТОВ «Легалплейс».»

1.2 короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19 повернуто без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» про визнання прав кредитодавця такими, що припинилися разом з доданими до неї документами.
Ухвала мотивована тим, що оскільки поданий до суду позов не відноситься до категорії спорів щодо відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, відсутність підстав для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» з даним позовом до Господарського суду міста Києва в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», а тому позов підлягає поверненню на підставі положень ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі №910/17602/19 та справу передати на розгляд і вирішення по суті до Господарського суду міста Києва.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.
15.01.2020 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» надійшла заява про повернення апеляційної скарги, в якій заявник просив повернути апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс». 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17602/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.02.2020. Надано строк на подання відзивів, заяв, клопотань.
28.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
31.01.2020 надійшов відзив на апеляційну скаргу від Акціонерного товариства «УкрСиббанк».
04.02.2020 від Товариству з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».
У судове засідання 05.02.2020 з`явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» та Акціонерного товариства «УкрСиббанк», інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що прийнята з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права і процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що він звертався з позовом не тільки в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», а й у власних інтересах, а тому у суду були відсутні підстави для повернення апеляційної скарги на підставі порушення порядку представництва, що не було враховано судом.
При цьому, за твердженням апелянта наявні виключні обставини які унеможливлюють самостійне звернення з позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», а тому єдиним можливим способом захисту інтересів позивача є подання позову в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс».

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
2.3.1. У своїй заяві про повернення апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» зазначає, що воно має самостійну процесуальну дієздатність, а тому звернення з позовом в його інтересах є безпідставним.
2.3.2. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою, на корпоративні права апелянта накладено арешт, а тому він не може ними розпоряджатись, а жодні права позивача не були порушені.
2.3.3. Відзив Акціонерного товариства «УкрСиббанк» мотивований тим, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення яке не підлягає скасуванню.
За твердженням Акціонерного товариства «УкрСиббанк» апелянтом не доведено існування виключних обставин відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» можливості самостійно звернутись до суду, а крім того, наявність арешту обмежує апелянта у розпорядженні корпоративними правами.

2.4. інші процесуальні дії у справі:
У судовому засіданні 05.02.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» надав пояснення по суті спору, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.
У судовому засіданні 05.02.2020 представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» надав пояснення по суті спору, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» у судове засідання 05.02.2020 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Враховуючи викладене, надані присутніми представниками сторін пояснення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

Мотивувальна частина.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «УкрСиббанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» про:
- визнання права Акціонерного товариства «Укрсиббанк» нараховувати проценти, передбачені кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №11150751000 від 3 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кременчуцький Автоскладальний завод», права вимоги за яким відступлені Акціонерним товариством «УкрСиббанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» за договором факторингу №83/FAA від 20.11.2017, - таким, що припинилося з 16 квітня 2009 року в зв`язку зі спливом строку кредитування та пред`явленням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький Автоскладальний завод» вимоги від « 1» квітня 2009 р. за вих. №368/26-32 про повернення в повному обсязі в термін до 15 квітня 2009 року отриманого кредиту та сплату процентів за користування кредитом.;
- визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» нараховувати проценти, передбачені кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №11150751000 від 3 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кременчуцький Автоскладальний завод», права вимоги за яким відступлені Акціонерним товариством «УкрСиббанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» за договором факторингу №83/FAA від 20.11.2017, - таким, що припинилося з 16 квітня 2009 року в зв`язку зі спливом строку кредитування та пред`явленням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький Автоскладальний завод» вимоги від « 01» квітня 2009 р. за вих. №368/26-32 про повернення в повному обсязі в термін до 15 квітня 2009 року отриманого кредиту та сплату процентів за користування кредитом;
- визнання права Акціонерного товариства «УкрСиббанк» вимагати сплати (погашення) Товариством з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» процентів у розмірі 18 103 131,77 доларів США (вісімнадцять мільйонів сто три тисячі сто тридцять один долар США 77 центів), які були нараховані після 15 квітня 2009 року за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №11150751000 від 3 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кременчуцький Автоскладальний завод» та відступлені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» згідно з договором факторингу №83/ТА.А від 20.11.2017, в будь-який спосіб, у тому числі але не обмежуючись шляхом звернення стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» і Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» на праві власності майно, - таким, що припинилося,
- визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» вимагати сплати (погашення) Товариством з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» процентів у розмірі 18 103 131,77 доларів США (вісімнадцять мільйонів сто три тисячі сто тридцять один долар США 77 центів), які були нараховані після 15 квітня 2009 року за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії №11150751000 від 3 травня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кременчуцький Автоскладальний завод», та відступлені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» згідно з договором факторингу №83/ТАА від 20.11.2017, в будь-який спосіб, у тому числі але не обмежуючись шляхом звернення стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» і Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрбізнес ЛТД» на праві власності майно, - таким, що припинилося.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин
Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» як учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», при чому позивачами визначено як безпосереднього заявника позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» так і Товариство з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», в інтересах якого заявлено позов.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення такої позовної заяви.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції
Право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності відповідної заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України гарантується право на звернення до господарського суду саме в установленому цим Кодексом порядку. 
Згідно з положеннями статей 2, 4 Господарського процесуального кодексу України вирішення судом відповідних спорів, віднесених до юрисдикції господарського суду, здійснюється з метою ефективного захисту порушених (невизнаних, оспорюваних) прав (законних інтересів) фізичних та юридичних осіб, держави. У зв`язку з цим відповідні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених (невизнаних, оспорюваних) прав (законних інтересів).
Водночас з аналізу наведених правових норм та положень статей 41, 45, 53 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що право осіб на звернення до суду в інтересах інших осіб обмежено тими випадками, коли таке право надано їм законом, за наявності підстав для такого звернення. 
Зокрема, таке право на звернення до господарського суду в інтересах юридичної особи надано статтею 54 ГПК України власнику (учаснику, акціонеру), якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, в разі подання ним позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. 
При цьому, правове регулювання статті 54 ГПК України поширюється саме на випадки подання позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. Тобто на підставі наведеної процесуальної норми власник (учасник, акціонер) може звернутися до суду в інтересах юридичної особи саме із зазначеним позовом. З іншими позовами в інтересах юридичної особи власник (учасник, акціонер) може звернутися лише в разі наявності підстав, прямо передбачених відповідними законодавчими нормами. 
В обґрунтування звернення до суду в інтересах ТОВ «Легалплейс» заявник посилається на те, що ТОВ «Легалплейс» позбавлене можливості самостійно звернутись до суду з відповідним позовом через призначеного засновниками (учасниками) керівника, а тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна», як учасник ТОВ «Легалплейс», подає позовну заяву в інтересах останнього.
Оскільки положеннями чинного законодавства не передбачено звернення учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва, окрім позовів про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», на підставі пункту 4 частини 5 статті 174 ГПК України. 
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що підставами для звернення до суду в даній справі є, зокрема, порушені права та інтереси безпосередньо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна», оскільки позов поданий нею саме в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс».
Також суд апеляційної вважає безпідставним посилання Компанії на рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2017 у справі «Фельдман і Банк «Слов`янський» проти України», оскільки правовідносини у зазначеній справи не є подібними до правовідносин у даній справі. Так, у даній справі відсутні виключні обставини, які б виправдовували звернення Компанії як акціонера Товариства до суду в його інтересах, зокрема, позбавлення Товариства можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав. 
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 904/4669/18.
У свою чергу, колегія суддів враховує наявність обмеження корпоративних прав апелянта у зв`язку з накладенням на них арешту в межах кримінальної справи, а також можливість Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» діяти самостійно, через призначеного у відповідності до норм чинного законодавства керівника.

3.4. чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду
Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

4 ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1 висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Заявником за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявність у нього права звертатись з позовом одночасно як у власних інтересах так і в інтересах іншої особи, а тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про наявність підстав для повернення позовної заяви як такої, що подана з порушенням положень пункту 4 частини 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4.2 посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція) кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Положеннями ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. 
У відповідності до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; (п. 3 та п. 12, ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України)
Нормами ч. 1 та ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Частинами 5 та 6 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника. Юридична особа може набувати процесуальних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов`язки через своїх учасників.
Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (ч. 1 та 2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. 
Згідно з нормами ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. 
Положеннями пункту 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо, зокрема, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
Конвенція - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 
Суд - Європейський суд з прав людини;
Згідно ч. 1 ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.12.2017 у справі «Фельдман і Банк «Слов`янський» проти України» зазначено, що перший заявник подав ці скарги у своїх інтересах та в інтересах банку-заявника. Постає питання, чи був перший заявник уповноважений діяти в інтересах банку-заявника під час провадження у Суді.
Суд нагадує, що за загальним правилом акціонер компанії не може стверджувати, що він є жертвою стверджуваного порушення прав компанії за Конвенцією (див. рішення у справі «Агро-тексім та інші проти Греції», від 24 жовтня 1995 року, пункти 59 - 72, Серії А N 330-А). Проникнення за «корпоративну завісу» або нехтування правосуб`єктністю компанії може буде виправданим лише за виключних обставин, зокрема, якщо точно встановлено, що компанія не може звернутися до конвенційних установ через органи, утворені згідно з її статутом, або, у випадку ліквідації, через її ліквідаторів (там само, пункт 66).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Як вже зазначалось, апелянт заявляє позов в своїх інтересах та інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс», однак матеріали свідчать, що право заявляти даний позов в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» у нього відсутнє.
Водночас, сам позивач при поданні позову визначає хто є позивачем у справі, а у суду відсутні підстави для самостійної заміни позивача, крім випадків процесуального правонаступництва, чи здійснювати розгляд позову як заявлено лише від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна».
Колегія суддів також враховує доводи відповідачів, що корпоративні права апелянта щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» обмежені у зв`язку з накладенням на них арешту в межах кримінальної справи.
При цьому, процесуальна дієздатність Товариства з обмеженою відповідальністю «Легалплейс» не обмежена, як зазначено ним у заяві поданій 15.01.2020 і вказана особа не позбавлена права самостійно представляти та захищати свої права та охоронювані законом інтереси.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19 залишити без змін. 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19 залишити без задоволення.

7 РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19 залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/17602/19 залишити без змін.
3.          Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фав-Україна».
4.          Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України. 

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2020.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                Т.І. Разіна