Справа № 461/9417/19                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/197/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 лютого 2020 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Львівського апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Петришина А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року,- 

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови, 21.11.2019 р. о 18 год. 06 хв. у м.Львові по пр. Шевченка, 3, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «OPEL MERIVA» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль, що стояв «RENAULT Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який стояв позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
На вказану постанову судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, просить поновити строк на оскарження, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в додатку до протоколу, а саме в «Схема місця ДТП» не повністю заповнена а саме: не вказано серії та номеру полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника, та назви страхової організації, не вказані сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, не зазначено довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів, не описано ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами, не вказано розташування дорожньої розмітки та розташування світлофорів, і дорожніх знаків, та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху, і що також важливе на схемі місця ДТП не заповнена таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.
Вважає, що відсутність в схемі місця ДТП відомостей, зокрема, щодо ширини проїжджої частини та встановлення відомостей щодо наявності/відсутності горизонтальної розмітки перешкоджає суду встановити, внаслідок дій якого із водіїв учасників ДТП стало порушення вимог Правил дорожнього руху, в результаті якого сталася дорожньо-транспортна пригода.
На думку апелянта, суд першої інстанції однобічно розглянув справу, не звернув належної уваги на свідчення свідка ОСОБА_3 (потерпілого), який під аудіозапис чітко та ствердно заявив, що він не мав права зупинятися, на тій ділянці дороги де відбулося ДТП. І як підтвердив у своїх показах останній, не мав він цього права через те, що по перше: зупинка там заборонена, а по друге: на цій вулиці односторонній рух, і через наявність смуги паркомісць, що там розташовані, ділянка дороги де сталося ДТП є надто вузькою. І саме неправомірна зупинка ОСОБА_3 і спричинила ДТП. А відтак, винуватцем ДТП є не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 .. Що не було взято до уваги ані працівником патрульної поліції, що складав протокол, ані судом першої інстанції.
Наголошує, що в судове рішення щодо виклику свідків та витребування копії відеоматеріалів представниками патрульної поліції було проігноровано, що додатково свідчить про відсутність належних доказів аби вважати його правопорушником.
Вважає, що отримання ним копії оскаржуваної постанови 13.01.2020 р. є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
Заслухавши виступ захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Петришина А.М., який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
При цьому, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №129969 від 21.11.2019 р., схемою місця ДТП; письмовими поясненнями правопорушника та потерпілого, переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП характерних для зіткнення автомобілів при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому рішення судді про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи № 461/9417/19 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
Стосовно покликань про невідповідність схеми місця ДТП, то такі свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, так, учасники даного ДТП зауважень стосовно складеної схеми місця ДТП не мали, така учасниками ДТП, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підписана без жодних уточнень.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.
При цьому суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови судді, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови останній отримав 13.01.2020 р.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  судді Галицького районного суду м. Львова від 03 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 Л.Я. Гончарук